ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року

м.Суми

Справа №583/4303/20

Номер провадження 22-ц/816/392/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Охтирська загальноосвітня школа I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області,

третя особа - директор Охтирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Охтирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2021 року в складі судді Ярошенко Т.О., ухвалене в м. Охтирка, повний текст якого складено 27 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Охтирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області, третя особа - директор Охтирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивувала тим, що позивач з 02 вересня 2019 року працювала вчителем початкових класів Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні, має загальний трудовий стаж вчителя 11 років. За час роботи не мала жодних порушень трудової дисципліни, не мала стягнень, а навпаки неодноразово мала подяки і гарні відзиви як від педагогічних колективів, так і від батьків своїх учнів, виконувала свою роботу на високому професійному рівні. З 2020 року на посаді директора школи почала працювати ОСОБА_2 , яка вчиняла, як зазначає позивач, психологічний тиск на педагогічних працівників з метою звільнення з роботи. З вересня 2020 року на ОСОБА_1 директор почала вчиняти психологічний вплив з метою змушування написати заяву про звільнення з роботи або про переведення на іншу посаду, а саме вчителя інклюзивної освіти, яка передбачала роботу на 0,5 ставки. Позивач категорично заперечувала та через психологічний та емоційний тиск директора отримала стрес та звернулася до лікаря. 29 вересня 2020 року близько 18 години без попередження, незважаючи на небажання позивача ні з ким спілкуватись, незважаючи на хворобливий стан та вживання ліків, які впливали на психічний стан людини, до позивача з`явилась директор школи та почала вимагати написати заяву про переведення на іншу посаду. ОСОБА_1 , не будучи здатною чинити супротив і перебуваючи в хворобливому стані, під диктовку написала дві заяви. Перша заява була про звільнення її з посади вчителя, друга про переведення на посаду вчителя інклюзивної освіти на 0,5 ставки. Позивач зазначає, що заява про звільнення написана нею в стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій, оскільки знаходилася в тяжкому депресивному розладі, під впливом сильнодіючого медичного препарату за призначенням лікуючого лікаря і стан здоров`я позивача був вкрай незадовільним. Заява ОСОБА_1 про переведення взагалі зникла. З 30 вересня 2020 року по 21 жовтня 2020 року позивач перебувала на лікарняному, однак 04 листопада 2020 року поштою вона отримала наказ № 118-к від 30 вересня 2020 року про її звільнення та трудову книжку. Вищевказаний наказ про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням з 30 вересня 2020 року вважає незаконним.

Просила поновити строк звернення до суду; визнати незаконними та скасувати наказ № 118-к від 30 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням з 30 вересня 2020 року згідно ст. 38 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення по дату ухвалення судового рішення та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2021 року, з врахуванням ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2021 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з вказаним позовом про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області ОСОБА_2 № 118-к від 30 вересня 2020 року, за яким ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням з 30 вересня 2020 року згідно зі ст. 38 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області.

Стягнуто з Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 жовтня 2020 року по 27 січня 2021 року в сумі 29 526,12 грн. з відрахуванням з даної суми всіх необхідних податків і обов`язкових платежів.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1681,60 грн.

Стягнуто з Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області на користь держави судовий збір в сумі 2102 грн.

В апеляційній скарзіОхтирська загальноосвітня школа I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не надала доказів того, що на неї було вчинено тиск та заява написана під стороннім негативним впливом.

Зазначає, що звернувшись з позовом до суду 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду.

Вказує, що адміністрація підприємства до 03 листопада 2020 року - більше одного календарного місяця - не відправляла ОСОБА_1 копії наказу про звільнення та трудову книжку поштою, поки остаточно не впевнилась, що ОСОБА_1 вирішила остаточно розірвати договір.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги повністю та стягнути з апелянта витрати на правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу директор Охтирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області ОСОБА_2 вважає апеляційну скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню зі скасуванням рішення суду першої інстанції та ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача - адвоката Цуркана В.І., пояснення позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Кудіна О.М., пояснення третьої особи - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працювала вчителем початкових класів Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні з 02 вересня 2019 року, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Наказом від 30 вересня 2020 року № 118-к ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя початкових класів Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні за власним бажанням 30 вересня 2020 року згідно зі ст. 38 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану основну відпустку у кількості 5 календарних днів за період роботи з 02 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року.

У зв`язку з неявкою за трудовою книжкою та повним розрахунком з закладу освіти позивачу надіслано поштою трудову книжку з відповідним записом та наказ про звільнення, які позивач отримала 04 листопада 2020 року (а.с. 12-13, 14).

Також місцевим судом встановлено, що з 30 вересня 2020 року по 02 жовтня 2020 року, з 05 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2020 року, з 12 жовтня 2020 року по 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності, серія АДЧ № 267027 від 30 вересня 2020 року, серії АДФ № 698852 від 05 жовтня 2020 року та серії АЛГ № 182677 від 12 жовтня 2020 року (а.с. 19).

Як вбачається з довідки сімейного лікаря Охтирського міського центру первинної медико-санітарної допомоги Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради ОСОБА_1 звернулася за медичною допомогою до сімейного лікаря 29 вересня 2020 року, зазначено діагноз (а.с. 16). В зв`язку з цим ОСОБА_1 призначено відповідне лікування, що підтверджується копією медичної документації (а.с. 18).

Підставою для звільнення з роботи позивача слугувала її письмова заява від 29 вересня 2020 року на ім`я директора Охтирської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4 ім. Остапа Вишні, написана власноруч ОСОБА_1 про звільнення з займаної посади за власним бажанням (а.с. 21).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду з поважних причин, оскільки наказ про її звільнення вона отримала поштою 04 листопада 2020 року, а тому суд прийшов до висновку, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом є поважними та підлягають задоволенню. Також місцевий суд вказав, що наявні підстави для задоволення позову, а тому скасував наказ директора Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області ОСОБА_2 № 118-к від 30 вересня 2020 року, за яким з 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 звільнено згідно зі ст. 38 КЗпП України, поновив ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області та стягнув з Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області на користь позивача середній заробіток за період з 01 жовтня 2020 року по 27 січня 2021 року в сумі 29 526,12 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Стаття 38 КЗпП України передбачає, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції жодних доказів про наявність поважних причин для звільнення працівника раніше двотижневого строку, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у роботодавця підстав (поважних причин) для звільнення раніше двотижневого строку попередження працівника ОСОБА_1 не було.

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 ст. 40 КЗпП України, тобто через нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні), а також у період перебування працівника у відпустці (перше речення ч. 3 ст. 40 КЗпП України).

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 ст. 40 КЗпП України, тобто через нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні), а також у період перебування працівника у відпустці (перше речення ч. 3 ст. 40 КЗпП України).

Положення даної норми містять гарантії захисту працівників від незаконного звільнення, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Останні поширюються на усі трудові правовідносини та не суперечать Конституції України. Доводи апелянта про зворотнє не ґрунтуються на діючому законодавстві.

Оскільки позивач була звільнена у період її тимчасової непрацездатності, тому обґрунтованим є висновок місцевого суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

При обчисленні розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу суд першої інстанції виходив з Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 та прийняв за основу довідку Охтирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області від 22 грудня 2020 року № 01-29/626, згідно якої середньоденний заробіток ОСОБА_1 становив 364 грн 52 коп.

При цьому суд першої інстанції врахував лист Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» від 29.07.2019 року № 1133/0/206-19 та лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 2.08.2020 року № 3501-06/219 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік».

Так як період вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року по 27 січня 2021 року складає 81 робочий день, Охтирський міськрайонний суду Сумської області стягнув з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 29 526 грн 12 коп. (364 грн 52 коп. х 81 робочий день = 29 526 грн 12 коп.), який відповідає вищезазначеному Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року та прийшов до правильного висновку, що наказ директора Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області ОСОБА_2 № 118-к від 30 вересня 2020 року, за яким з 30 вересня 2020 року звільнено ОСОБА_1 згідно зі ст. 38 КЗпП України слід визнати незаконним та скасувати.

Доводи апеляційної скарги про те, що звернувшись з позовом до суду 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду, не заслуговують на увагу колегії суддів з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримала трудову книжку та наказ від 30 вересня 2020 року № 118-к, яким позивача ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя початкових класів Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 імені Остапа Вишні за власним бажанням 30 вересня 2020 року згідно зі ст. 38 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану основну відпустку у кількості 5 календарних днів за період роботи з 02 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року, лише 04 листопада 2020 року, що підтверджується даними Укрпошти (а.с. 14).

23 листопада 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

За вказаних обставин, а також зважаючи на те, що наказ про звільнення позивач отримала поштою 04 листопада 2020 року, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що причина пропуску позивачем строку звернення до суду є поважною, а тому поновив позивачу цей строк.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Серявін та інші проти України вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України ).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення в з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, пов`язаних з оплатою послуг адвоката Кудіна О.М. підлягає задоволенню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц дійшла до правового висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

У матеріалах справи міститься договір від 04 березня 2021 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 , копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, надано копію ордера адвоката Кудіна О.М. на надання правничої допомоги ОСОБА_1 в Сумському апеляційному суді, акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги (детальний опис) від 05 березня 2021 року та розрахункову квитанцію на суму 2000 грн. Даний розмір відповідає обсягу наданої допомоги і складності справи.

Тобто, матеріали справи містять належні докази на підтвердження дійсно понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2000 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Охтирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з Охтирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 4 імені Остапа Вишні Охтирської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко