Справа № 752/8547/20
Провадження № 2/752/2229/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
12 березня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Шрамко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,
08.05.2020 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач з моменту набуття квартири у власність отримує комунальні послуги, які надає позивач, не відмовляється від таких послуг та фактично споживає їх. У той же час відповідач не уклав з ТОВ «Теплопостачсервіс» договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. ТОВ Теплопостачсервіс", відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV, підготовлено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води розроблений на основі типового договору, після чого неодноразово було розміщено оголошення про необхідність укладення з виконавцем послуг договору. Договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води є типовим, а тому він є договором приєднання (який укладається шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору, друга сторона не може запропонувати свої умови договору - відповідно до положень норми ст. 534 ЦК України). Відповідно до положень норми п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З яких причин боржник не уклав з ТОВ "Теплопостачсервіс" договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, позивачу не відомо. Відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення боржника від обов"язку оплати спожитих послуг в повному обсязі (положення Постанови Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13). ТОВ "Теплопостачсервіс" надавало послуги централізованого опалення та постачання гарячої води боржнику безперебійно та належної якості, скарг щодо неякісного надання послуг чи їх ненадання від боржника не надходило. За даними виписки по особовому рахунку боржника, станом на лютий місяць 2020 року розмір заборгованості становить: за період з листопада 2015 року 19 881, 40 гривень за послугу з централізованого опалення; за період з травня 2018 року 1 829, 02 гривні за послугу з централізованого постачання гарячої води. Наявність боргу свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов"язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води в установленому законодавством строк. У відповідності до положень норми ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпечення холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачанням та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень норми пункту двадцятого "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (надалі по тексту - "Правил") - плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Відповідно до положень норми п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" , споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень норми ч. 4 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" , виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води для об"єктів усіх форм власності є суб"єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Зміни в дану статтю внесено відповідно до положень Закону України № 1198-VII від 10 квітня 2014 року. Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який надає ці послуги та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів. За положеннями норми частини першої статті тридцять другої Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Просило стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Теплопостачсервіс" заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 26 231, 79 гривень, а також відшкодувати понесені судові .витрати по сплаті судового збору, при зверненні до суду.
Представник позивача в судовому засіданні відсутній, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з"явився повторно, судова повістка направлена за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернута до суду з відміткою відділу зв"язку про закінчення її терміну зберігання, що за правилами частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив - розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у ній даних.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 .
Будинок АДРЕСА_1 перебуває на утриманні та обслуговуванні товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс".
Жодних повідомлень про непроживання у квартирі НОМЕР_5 та неотримання комунальних послуг від відповідача на адресу позивача не надходило.
Відповідно до ст.ст. 151, 156 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов"язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Члени сім"ї власника будинку зобов"язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім"ї власника зобов"язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту.
Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Позивач у справі стверджує, що відповідач, проживаючи в квартирі АДРЕСА_1 не виконує своїх зобов"язань щодо сплати квартирної плати та отриманих комунальних послуг.
За ОСОБА_1 рахується заборгованість за надані товариством з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" послуги станом на лютий місяць 2020 року розмір заборгованості становить: за період з листопада 2015 року 19 881, 40 гривень за послугу з централізованого опалення; за період з травня 2018 року 1 829, 02 гривні за послугу з централізованого постачання гарячої води.
Крім того, за правилами ст. 625 ЦК України позивач має право на відшкодування 3 % річних та втрати від інфляції, а саме: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 3 071, 99 грн.; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 90, 36 грн.; 3 % річних нараховані на суму грошової заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 1 301, 02 грн.; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 58, 00 грн.
Так, за правилами ч. 1 ст. 526, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляції та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості, підлягають задоволенню у повному обсязі.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, відповідач ОСОБА_1 має сплатити на користь позивача ТОВ «Теплопостачсервіс» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд,
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляції та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості, задовольнити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя К.Г. Плахотнюк