КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №361/4366/20 Головуючий у 1 інстанції: Радзівіл А.Г.

Провадження №22-ц/824/491/2021 Доповідач: Гаращенко Д.Р.

16 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Файна Готівка» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, в якому просила визнати недійсним Кредитний договір №209386 від 25 лютого 2020 року.

У мотивування вимог посилалася на те, що 25 лютого 2020 року між нею та ТОВ «Файна Готівка» укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №209386.

Відповідно до п. 1.1 Договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 26 400 грн на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі.

Згідно із п. 1.6 Договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 65 049 грн 60 коп. Загальна вартість кредиту становить 65049 грн 60 коп. Реальна річна процентна ставка по кредиту становить 146 %.

Відповідно до п. 2.2 Договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 0,40 % в день від суми кредиту. Тип процентної ставки-фіксована.

Згідно з п. 2.3 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати зазначеної в п. 1.6 даного Договору до дати зарахування коштів на рахунок кредитодавця в повному обсязі.

При укладанні вищевказаного Договору порушені її права як споживача, зокрема ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, будь-який окремий документ, що містив би інформацію, зокрема, про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, їй не надавали і ні де про це вона не ставила свій підпис.

Відповідач не надав повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення Договору про надання споживчого кредиту.

Також їй як споживачу, не була надана інформація, відповідно до ч. 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки відсутній її підпис на окремому документі.

Зазначила, що вона не мала можливості детально ознайомитися з умовами та правилами кредитування перед укладанням кредитного договору, здійснюючи оформлення кредиту через інтернет, за кілька хвилинний проміжок часу вона не мала можливості об`єктивно оцінити та осмислити умови кредитування, виявити їх недоліки та оцінити всі ризики та збитки, які отримає в результаті укладання даної угоди.

Крім того, у п.4.1 Договору під підвищеними відсотками приховано завуальовану непропорційно велику суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання мною зобов`язань за Договором.

Також, відповідачем порушені норми, встановлені абз. 5, 11 п. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних», зокрема, їй не було повідомлено з боку відповідача про умови та строки обробки персональних даних.

Відсутність у кредитному договорі права відізвати свою згоду на обробку персональних даних є порушенням закону та підставою для визнання п. 2.8 Договору щодо обробки персональних даних недійсним.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору задоволено частково.

Визнано недійсним з моменту укладення п. 2.2, 4.1 Кредитного договору за №209386 від 25 лютого 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Файна Готівка подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому прийняла надані кредитні кошти і не виконувала умови договору. Відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки.

Зазначає, що позивачем не доведено, що умови договору порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, завдають шкоди позивачеві, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про несправедливість умов п. 2.2, 4.1 кредитного договору та визнання їх недійсними.

Також посилається, що проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст.. 1054, 1056-1 ЦК України, мають іншу правову природу ніж неустойка та не підлягають зміні через неспівмірність із розміром основного боргу чи визнання їх несправедливими, оскільки такі проценти є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 25 лютого 2020 року між ТОВ «Файна Готівка» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №209386. (а.с.24-29)

Відповідно до п.1.1 Договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі 26 400 грн на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі.

За умовами п. 1.2 Договору сума кредиту надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 24 000 грн на карту позичальника, емітовану банком України.

Згідно із п. 1.6 Договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 65 049 грн 60 коп. Загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 65049 грн 60 коп. Реальна річна процентна ставка по кредиту становить 146 %.

Відповідно до п. 2.2, 4.1 Договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 0,40 % в день від суми кредиту. Тип процентної ставки-фіксована. Увипадку прострочення погашення кредиту (несплата належної суми грошових коштів на дату закінчення строку кредиту), на наступний календарний день після належної дати сплати, кредитодавець нараховує позичальнику проценти за період прострочення, але не більше 60-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки автоматично збільшеним на 1% від розміру процентів зазначених в п. 2.2 і становить 1,40 % в день.

Визнаючи недійсними п. 2.2, 4.1 Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №209386 суд першої інстанції виходив з того, що такі умови договору є несправедливими, оскільки споживачу у разі невиконання ним зобов`язань за договором встановлено непропорційно суму компенсації, яка перевищує п`ятдесят відсотків вартості отриманого кредиту.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього кодексу.

За положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування.

У ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Як вбачається з Заяви-анкети на отримання кредиту від 25 лютого 2020 року, підписаної сторонами, ОСОБА_1 підписанням цієї заяви підтверджує, що у відповідність до вимог чинного законодавства України, у чіткій та зрозумілій формі вона отримала від ТОВ «Файна готівка» інформацію, вказану в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншу інформацію, необхідну для свідомого вибору фінансової послуги. (а.с. 30-31)

Аналогічні положення зазначені у п. 5.14 Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №209386.

Згідно п. 5.15, 5.16 Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №209386 підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що примірник укладеного Договору він отримав. Сторони засвідчують, що цей договір відповідає дійсним намірам сторін, укладений сторонами добровільно, при ясній пам`яті, його умови є справедливими для сторін.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Верховний Суд України у справі №6-330цс16 (постанова від 08 червня 2016 року), аналізуючи норму статті 18 цього Закону України «Про захист прав споживачів», дійшов висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

У п. 4.1 Договору сторони погодили, що позичальник надає згоду кредитодавцю щодо застосування умов цього пункту Договору і така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов Договору та не потребує укладення будь-якої Додаткової угоди до даного Договору.

Як випливає з умов п. 4.1 Договору процентна ставка у розмірі 1,40% у день застосовуються у випадку прострочення погашення кредиту за період прострочення, але не більше 60-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту, згідно якого процентна ставка у розмірі 1,40% у день застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, пеня та штрафи відсутні. (а.с. 60-61)

Крім того, у Паспорті споживчого кредиту сторони погодили, що споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України "Про споживче кредитування".

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування; отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором; отримання та ознайомлення з інформацією про порядок та умови повернення кредиту наданого їй у формі Графіку платежів.

За таких обставин доводи ОСОБА_1 про те, що умови п. 4.1 Договору є недійсними на підставі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, рішення суду в частині задоволених позовних вимог та в частині стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 840 грн 80 коп. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ТОВ «Файна Готівка» слід компенсувати за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 261 грн 21 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року в частині визнання недійсним з моменту укладення п. 2.2, 4.1 Кредитного договору за №209386 від 25 лютого 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка», та в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» на користь держави судового збору в розмірі 840 грн 80 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 18-Б, офіс 204) за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 261 грн 21 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль