Справа № 159/1401/20
Провадження № 2/159/150/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

у складі головуючого судді Лесика В.О.

з участю секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «АТП-10706» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок невиплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю АТП-10706 про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди пов`язаною з такою невиплатою.

В ході судового розгляду справи позивач 24.07.2020 року звернувся до суду з письмовою заявою про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 24.07.2020 року в задоволенні такого клопотання було відмовлено з підстав недотримання вимог п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, якою передбачено, що позов може бути залишено без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду і судовий розгляд продовжено при цьому судове засідання було призначене на 11 год. 30 хв. 04 серпня 2020 року про що повідомлено представника позивача.

04.08.2020 року позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Повторно судовий розгляд було призначено на 13 год. 13 серпня 2020 року, про що повідомлено позивача та його представника, які повторно в судове засідання не з`явились і не повідомили про причини своєї неявки.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 13 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, стягнуто з останнього на користь відповідача витрати пов`язані з наданням правничої допомоги.

Постановою Волинського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу суду від 24 липня 2020 року скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав відсутності відомостей про вручення позивачу повістки-повідомлення.

В судове засідання призначене на 24.11.2020 року позивач та його представник не з`явилися, а представником було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

05.01.2021 року ОСОБА_1 подано клопотання про зменшення стягнення суми витрат на правничу допомогу та відкладено розгляд справи в зв`язку з неявкою сторін на 01.02.2021 року. про що повідомлено телефонограмою представника позивача.

01.02., 23.02. та 31.03.2020 року позивач і його представник, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, будь яких клопотань не надали.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з вимогами ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

Частиною 3 ст. 257 ЦПК України визначено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Виходячи з вищенаведеної норми закону суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без розгляду та одночасне вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно ст.1 Закону (у редакції на час укладення договору) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1. договір про надання правової допомоги;

2. довіреність;

3. ордер;

4. доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із ч.1 ст.27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч.3 ст.27 Закону).

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється гл.63 ЦК України та загальними положеннями про договір, передбаченими гл.52 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.903 ЦК України, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ч.5 ст.626 ЦК України).

Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.

Згідно з ст.30 Закону, ст.28 Правил адвокатської етики (у редакції 2012 року) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановлені розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги. Представником відповідача 03 серпня 2020 року подана заява про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень. На підтвердження понесених витрат долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги, розрахунок та калькуляція вартості наданої правової допомоги, квитанцію банківської установи про перерахування особі, яка надає правничу допомогу 10 000 (десять тисяч) гривень.

Суд вважає, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу пов`язана з підготовкою процесуальних документів (відзив, заперечення і т.п.), участю у неодноразових судових засіданнях є співмірними зі складністю справи та наданими послугами, часом, витраченим на надання послуг, їх обсягом, ціною позову, а тому вони підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.137, 142, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «АТП-10706» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок невиплаченої заробітної плати - залишити без розгляду.

Роз`яснити сторонам право на повторне звернення до суду з позовом після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь відповідача Товариства з додатковою відповідальністю АТП 10706 () витрати пов`язані з правничою допомогою в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: В.О.Лесик