Провадження № 2/515/182/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Губського А.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служба у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради,

про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2020 року ОСОБА_2 пред`явила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини.

20.03.2018 р. між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, актовий запис № 353, який рі- шенням Київського районного суду м.Одеси від 19.05.2020 р., що набрало законної сили 07.08. 2020 р., був розірваний. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розір- вання шлюбу вони не дійшли взаємної згоди щодо визначення місця проживання спільного сина. На теперішній час син проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, а саме, піклується сином, виховує, постійно піклується про його стан здоров`я, між ними дуже теплі родинні відносини, завжди провадять час разом, у їхніх стосунках цілковите порозуміння. Вона виховує в синові старанність та дисципліно- ваність, забезпечує дитині дозвілля, фізичний, духовний та психологічний розвиток. Стосовно

ОСОБА_4 видано терміновий припис серії АА № 141991 від 18.07.2020 р. у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства та безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи - ОСОБА_2 . У неї є всі підстави побоюватися та вважати, що подальше не визначення конкрет- ного місця проживання дитини призведе до того, що відповідач зможе у будь-який час відібрати дитину у матері. Саме з огляду на вчинення відповідачем домашнього насильства під загрозу ста- виться фізична безпека дитини, що може негативно вплинути на його психоемоційний стан, а в подальшому провокувати емоційну невпевненість та занижену самооцінку, тому просила визначи- ти місцем проживання дитини з матір`ю. Також просила стягнути з відповідача на її користь судо- ві витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій про сив розглянути справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав (а.с. 64)

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.63).

Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився. Від в.о. начальника служби у справах дітей Одеської міської ради Якименко Л.А. надійшли повідомлення (а.с.52-53, 55-56) про відсутність законних підстав для вирішення питання по суті та прийняття рішення органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 р., оскіль- ки порушене ОСОБА_2 питання розглядалось в присутності заявниці та батька дитини ОСОБА_6 , який під час засідання повідомив, що не заперечує проти проживання малолітньої ди- тини разом з матірю.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2020 р. (а.с.10-11) слідує, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (копія на а.с.12), сторони у справі є бать- ками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.13) підтверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

18.07.2020 р. ДОП СП ВП Київського ВП у м.Одеса встановлено терміновий заборонний при- пис щодо кривдника ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 (а.с.14).

З листа служби у справах дітей Одеської міської ради за №2744 від 02.03.2021 р. (ас.55) слідує, що ОСОБА_1 не заперечує проти проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рі- вні права та обов`язки щодо своїх дітей.

За змістом ч.5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у ви- хованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побаче- ння з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, ска- сування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклуван- ня. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як передбачено ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

В силу ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та сво- бод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобо- в`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зо- бов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостій- ного життя.

Згідно вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішува- тися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання ма- лолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як визначено у ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опіку- на або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона прожи- ває.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Пи- тання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтере- сів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставле- ння батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дити- ни з матір`ю незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітній ОСОБА_5 , 2018 р. народження, зареєст- рований та проживає за місцем проживання матері у АДРЕСА_1 , позивач займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує йому необхідний розвиток, ма- теріально і житлом забезпечена, відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`яз- ків. Батько дитини, відповідач у справі, проживає окремо від сина, крім того він не заперечує про- ти проживання дитини разом з матір`ю.

Зважаючи на дані обставини, та враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за мож- ливе та необхідне визначити місцем проживання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання його матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

З відповідача, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню судові вит- рати.

На підставі викладеного, керуючись ст.29 ЦК України, ст.ст.76-81, 83, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 272, 354 ЦПК України, ст.ст.19, 141, 157, 160-161 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини задо- вольнити.

Визначити місцем проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання його матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Тузли Татарбу- нарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.