Ухвала

25 березня 2021 року

м. Київ

справа № 344/1755/15-ц

провадження № 61-4793ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Музичук Юлії Анатоліївни на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 березня 2021 року у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Національний банк України звернувся до суду

з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , як поручителя за договором № 38/П від 06 травня 2014 року, заборгованості за кредитними договорами № 07 від 04 березня 2014 року, № 29 від 03 квітня 2014 року, № 31 від 04 квітня 2014 року, укладеними між Національним банком України та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВАБ Банк»).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада

2019 року провадження у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - зупинено до набрання законної сили судовим рішення у справі № 910/28408/15, № 910/28827/15,

№ 910/29287/15 за позовом QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до Національного банку України та ПАТ «ВАБ Банк» про розірвання кредитних договорів № 07 від 04 березня 2014 року, № 29 від 03 квітня 2014 року, № 31 від 04 квітня 2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року апеляційну скаргу Національного банку України задоволено, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду від 15 березня 2021 року заяву Національного банку України про виправлення описки

у постанові Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року задоволено, виправлено описки в тексті постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року.

22 березня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Музичук Ю. А. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду

від 15 березня 2021 року (надійшла до суду 24 березня 2021 року), в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про виправлення описки.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з положеннями частини другої статті 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

За змістом вказаної статті описка - це мимовільна (випадкова) помилка в рішенні, яка допущена при його викладенні. Описка - це також помилка у правописі, у розділових знаках, у смисловому викладенні речення. Тому описками є мимовільні, граматичні, орфографічні і стилістичні помилки, які викликають неточне викладення змісту рішення суду. До них можна віднести викривлення, допущені

у прізвищі судді, прізвищі, імені та по батькові сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, неправильні звороти мови, стилістично неправильно складені речення, розділові знаки, якщо вони викривляють дійсний зміст рішення.

Арифметична помилка - це помилка у підрахунках. Під поняттям «підрахунок» слід розуміти арифметичні дії: додавання, віднімання, множення, ділення.

Описка та арифметична помилка - це помилки, які свідчать, що рішення суду є неточним. Виправлення описок та арифметичних помилок

у судовому рішенні здійснюється тим судом, який його ухвалив, не змінюючи сутності цього рішення.

Суд апеляційної інстанції встановив, що при ухваленні постанови Київським апеляційним судом від 02 червня 2020 року судом апеляційної інстанції невірно зазначено дату оскаржуваної ухвали

а саме: «11 листопада 2019 року» замість вірного «04 листопада

2019 року», про що зазначив у мотивувальній частині своєї ухвали.

Однак, при цьому в ухвалі про виправлення описки від 15 березня

2021 року Київський апеляційний суд допустив ще 5 описок у датах,

а саме:

- у вступній частині помилково зазначив рік постанови «постанові Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року» замість вірного «постанові Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року»;

- у описовій частині у реченні 3 зазначив помилково рік постанови «Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня

2021 року» замість вірного «Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року»;

- у резолютивній частині в абзаці 1 зазначив помилково рік постанови «постанові Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року» замість вірного «постанові Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року»;

- у резолютивній частині в абзаці 2 зазначив помилково рік ухвали «04 листопада 2020 року» замість вірного «04 листопада

2019 року»;

- у резолютивній частині в абзаці 2 зазначив помилково рік ухвали «11 листопада 2020 року» замість вірного «11 листопада

2019 року».

Таким чином, Київський апеляційний суд повторно допустив описки

в ухвалі від 15 березня 2021 року про виправлення описки, однак це не

є підставою для оскарження даної ухвали від 15 березня 2021 року

в касаційному порядку, а є підставою для звернення до Київського апеляційного суду із заявою про виправлення вказаних описок.

Оскільки допущення описок не є порушенням норм процесуального чи матеріального права, то описки виправляються тим же судом, який їх допустив у порядку статті 269 ЦПК України, а не в порядку апеляційного чи касаційного оскарження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм статті 269 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики,

а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 березня 2021 року є необґрунтованою

та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника ОСОБА_1 - адвоката Музичук Юлії Анатоліївни на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 березня 2021 року у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник