Справа № 186/461/21
УХВАЛА

01 квітня 2021 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА :

01 квітня 2021 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Просить суд зупинити стягнення, що здійснюється в рамках примусового виконання виконавчого провадження у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М., ВП №64864618 від 17 березня 2021 року про звернення стягнення з неї на користь ТОВ "Українські фінансові операції" в сумі 30 160,04 гривень на підставі виконавчого напису №6630 від 27 січня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю за необхідне повернути її заявнику з наступних підстав.

Порядок та підстави забезпечення позову регламентуються ст.ст.149-153 ЦПК України.

Згідно ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст.151 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вказаним вимогам, оскільки назва сторін, відповідно ст.151 ЦПК України, має бути заявник та заінтересовані особи, а ОСОБА_1 в заяві зазначає статус сторін, як позивач та відповідачі.

Крім того, в заяві про забезпечення позову залучено в якості відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В., а в позовній заяві, про забезпечення якої просить ОСОБА_1 , вказану особу взагалі не залучено, як учасника позовного провадження.

Також, вважаю за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Таким чином, нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18.

Таким чином, в позовній заяві слід залучати нотаріуса в якості третьої особи по справі, а в заяві про забезпечення позову - в якості заінтересованої особи.

Згідно ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,151,153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику - ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя: С.А. Янжула.