ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2915/21 Справа № 215/4122/20 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді -Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач- ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2020 року, ухваленого суддею Квятковським Я.А. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 21 грудня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та, з урахуванням доповнень від 31.07.2020, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18 992,51 грн., 2800 грн. витрат на проведення експертного дослідження, 840 грн. судового збору та витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 09.06.2020 року приблизно 12:00 годині коли він був вдома, на його автомобіль Jeep Cherokee державний номерний знак НОМЕР_1 впала москітна сітка з вікна квартири АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , але фактично там проживає ОСОБА_2 .

Внаслідок падіння сітки на капоті автомобілю зявились подряпини, а на вітровому склі - тріщини.

Згідно експертизи матеріальний збиток складає 18992,51 грн.

Крім того позивачем були понесені витрати на проведення експертного товарознавчого дослідження у розмірі 2800 грн. та правову допомогу у розмірі 5000 грн., які ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про повне задоволення його позовних вимог.

Скаржник не погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в судовому рішенні та вказує, що до події падіння сітки, ніяких пошкоджень його автомобіль не мав, що підтверджено фотознімками транспортного засобу, зробленими до дня події, які долучені до матеріалів справи. Вказує, що факт падіння анти москітної сітки не заперечує і відповідач ОСОБА_2 , донька, якої принесла сітку з вулиці в квартиру після її падіння. Зазначає, що на місце події виїжджав наряд патрульної поліції, але адміністративні протоколи не складалися, ні у відношенні ОСОБА_2 , ні у відношенні нього, оскільки нормами КУпАП України не передбачена адміністративна відповідальність за ненавмисне спричинення матеріальної шкоди, а в його діях не було порушень правил дорожнього руху, тобто правил стоянки транспортного засобу. Позивач наголошує на тому, що його і ОСОБА_2 пояснення зафіксовано на службових портативних відео реєстраторах працівників ППП, запис надано суду.

Скаржник вважає, що оскільки москітна сітка впала з вікна квартири, власниками, якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , останні повинні нести солідарну відповідальність за заподіяну йому матеріальну шкоду, а також їх донька ОСОБА_2 , яка постійно мешкає в квартирі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , просять апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2020 року без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч. 1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобілю Jeep Cherokee, державний номерний знак НОМЕР_1 , (а.с. 6.)

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №115/20 по визначенню матеріального збитку експерта Рейнюк О.В. , встановлена ринкова вартість автомобілю у розмірі 417 252,21 грн., виявлено пошкодження автомобіля, в т.ч. пошкодження лакофарбового покриття капота і тріщин вітрового скла, ремонтна калькуляція яких складає 31442,21 грн., (а.с. 8-32).

Згідно квитанції №002211 позивачем сплачено 2800 грн. за проведення зазначеного авто товарознавчого дослідження автомобіля Jeep Cherokee державний номерний знак НОМЕР_1 , (а.с. 33)

Відповідно довідки НОВА-КОМ №83, виданої 14.09.2020 за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.76).

Згідно показань свідка ОСОБА_6 , що не заперечувалось і сторонами, 09.06.2020 з вікна квартири відповідачів випала москітна сітка.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі на підставі досліджених доказів, наданих сторонами, виходив з того, що позивачем не надано суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що протиправні дії вчинено саме відповідачами по справі, тому також не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідачів витрат на проведення експертного дослідження і правову допомогу, оскільки вони є похідними від основної вимоги про стягнення матеріальної шкоди.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і не може погодитись із доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачено нормами ст.1166 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за ст.1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Незважаючи на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме особою, до якої пред`явлено позов.

Так, перевіряючи доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд зокрема допитав свідка ОСОБА_6 , який суду пояснив, що в день події з вікна відповідачів випала москітна сітка, що не заперечується і стороною відповідачів, при цьому, свідок зазначив, що момент удару сітки об автомобіль позивача він не бачив.

Окрім того, судом досліджувались інші докази, такі, як висновок експертного авто товарознавчого дослідження №115/20, фотознімки автомобіля, відеозапис поліцейського відеореєстратора.

При цьому, суд не взяв до уваги ці докази, оскільки висновок експертного авто товарознавчого дослідження №115/20 містить лише опис виявлених пошкоджень автомобіля з вартістю їх ремонту, тобто визначає розмір матеріального збитку, однак безпосередньо не містить данні про час і причини виникнення пошкоджень на капоті автомобіля та тріщин на вітровому склі.

Відеозапис поліцейського відеореєстратора тільки підтверджує виклик поліцейських на місце події, спілкування поліцейських, обставин при яких був пошкоджений автомобіль позивача, відеозапис не містить.

Окрім того, позивачем не надано суду жодних процесуальних рішень відносно відповідачів, прийнятих поліцейськими по факту іх виклику в день події щодо пошкодження транспортного засобу.

Отже, висновок суду про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується, а доводи позивача вважає необґрунтованими, такими, що фактично зводяться до переоцінки доказів, а також незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: