Постанова

Іменем України

24 березня 2021 року

м. Київ

справа № 389/29/17

провадження № 61-17613св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - керівник Знам`янської місцевої прокуратури,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1 ,

третя особа - Знам`янська Друга селищна рада Кіровоградської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Фермерське господарство «ТЕРРА СЕРВІС»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області на постанову Кропивницького апеляційного суду від 27 серпня 2019 року в складі колегії суддів: Голованя А. М., Дьомич Л. М., Кіселика С. А.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року керівник Знам`янської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів, договорів оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , будучи співзасновником та керівником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА СЕРВІС» (далі - СТОВ), співзасновником та керівником фермерського господарства «БАЗ.І.С.» (далі - ФГ) 07 квітня 2014 року звернулась як фізична особа до ГУ Держземагенства у Кіровоградській області, правонаступником якого є ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, із заявами про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 38,19 га для ведення фермерського господарства, що перебувають у державній власності на території Знам`янської Другої селищної ради Знам`янського району.

Наказом ГУ Держземагенства у Кіровоградській області від 28 травня 2014 року № 11-265/14-14-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку відповідного проекту. Проект землеустрою мав бути поданий 28 серпня 2014 року, однак

у вказаний термін проект землеустрою на затвердження не надано, натомість подано заяву про продовження дії наказу ГУ Держземагенства

у Кіровоградській області від 28 травня 2014 року № 11-265/14-14-СГ на два місяці, тобто до 28 жовтня 2014 року. Наказ про внесення змін до зазначеного наказу не приймався. ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держземагенства

у Кіровоградській області з заявою про затвердження проекту землеустрою

10 грудня 2014 року.

Наказом ГУ Держземагенства у Кіровоградській області від 28 січня 2015 року № 11-606/14-15-СГ внесено зміни до наказу від 28 травня 2014 року

№ 11-265/14-14-СГ, відповідно до якого ОСОБА_1 необхідно

в дев`ятимісячний термін подати на затвердження проект землеустрою, тобто зміни до наказу в частині продовження терміну подання на затвердження проекту землеустрою, внесені безпосередньо після надходження заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою.

Наказом ГУ Держземагенства у Кіровоградській області від 12 березня

2015 року № 11-1201/14-15-СГ затверджено проект землеустрою.

25 травня 2015 року між ГУ Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_1 укладені договори оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9016 загальною площею 29,32 га та земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9017 загальною площею 8,87 га, що перебувають у запасі на території Знам`янської Другої селищної ради (за межами населеного пункту) строком на 7 років.

ОСОБА_1 , звертаючись до ГУ Держземагенства у Кіровоградській області із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою для передачі в оренду земельних ділянок, з метою отримання в користування земельних ділянок без проходження процедури земельних торгів, умисно приховала інформацію, що з 2001 року вона є співзасновником та керівником СТОВ «ТЕРРА СЕРВІС», а з 2005 року - співзасновником та керівником

ФГ «БАЗ.І.С.» та вже має в користуванні земельні ділянки державної форми власності на умовах оренди. ОСОБА_1 не вказано кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність. Тому ОСОБА_1 мала право на отримання

в оренду земельних ділянок виключно за результатами аукціону.

Без конкурентних засад (земельних торгів) земельні ділянки передаються

в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам. При цьому отримання громадянином права на земельну ділянку є передумовою для створення ним юридичної особи фермерського господарства. У даному випадку ОСОБА_1 не мала на меті і не створила нове фермерське господарство на базі наданих їй в оренду земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення (ріллі), а отримані земельні ділянки надала для використання вже існуючим фермерським господарством «БАЗ.І.С.».

Договори оренди землі укладені на підставі незаконного рішення органу державної влади, тому підлягають визнанню недійсними.

Крім того, земельні ділянки, які вибули з володіння власника на підставі протиправних наказів та недійсних договорів оренди землі, підлягають поверненню у володіння держави в особі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Враховуючи зазначене, позивач просив визнати недійсним та скасувати наказ ГУ Держземагенства у Кіровоградській області від 28 травня 2014 року

№ 11-265/14-14-СГ, наказ ГУ Держземагенства у Кіровоградській області від

12 березня 2015 року № 11-1201/14-15-СГ; визнати недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки від 25 травня 2015 року щодо земельної ділянки загальною площею 29,32 га, кадастровий номер :02:000:9016; визнати недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки від 25 травня 2015 року щодо земельної ділянки загальною площею 8,87 га, кадастровий номер :02:000:9017; зобов`язати ОСОБА_1 повернути на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру

у Кіровоградській області земельну ділянку площею 29,32 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9016, земельну ділянку площею 8,87 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9017 та стягнути з відповідачів судові витрати.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від

09 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що прокурором належним чином не обґрунтовано порушення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області чинного законодавства України при видачі спірних наказів та не доведено факту, у чому саме полягає порушення інтересів держави у зв`язку з прийняттям ним оспорюваних наказів. Листування між прокурором та органами державної влади та місцевого самоврядування не є підставою відповідно до вимог закону для звернення прокурора до суду за захистом порушеного права та або інтересів держави відповідно до вимог ЗК України та Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому зазначено право Держгеокадастру звертатися до суду стосовно порушеного права держави. Прокурор, діючи в інтересах держави, самостійно визначаючи в чому полягає порушення її інтересів, дійшов неправильного висновку про порушення відповідачами чинного законодавства.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 28 травня 2014 року № 11-265/14-14-СГ, наказ ГУ Держгеокадастру

у Кіровоградській області від 12 березня 2015 року № 11-1201/14-15-СГ.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 29,32 га, кадастровий № :02:000:9016, укладений 25 травня 2015 року між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 8,87 га, кадастровий № :02:000:9017, укладений 25 травня 2015 року між

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути на користь держави в особі

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області земельну ділянку площею 29,32 га ріллі, кадастровий № :02:000:9016 вартістю 948 174, 00 грн, земельну ділянку площею 8,86 га ріллі, кадастровий № :02:000:9017, вартістю 287 148,00 грн.

Стягнено на користь прокуратури Кіровоградської області судовий збір

з ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області в сумі 8 681,40 грн,

з ОСОБА_1 в сумі 26 049,11 грн.

Апеляційний суд вказав, що у заявах ОСОБА_1 про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства не було зазначено про її бажання створити фермерське господарство, а в обґрунтуванні розмірів земельної ділянки вона посилалася безпосередньо на наявність таких ресурсів

у іншого ФГ, засновником та членом якого вона є. В подальшому позивач після отримання земельної ділянки в оренду передала її в обробіток ФГ «БАЗ.І.С.», яке сплачувало замість ОСОБА_1 орендну плату. Отже, позивач на порушення статті 134 ЗК України та статті 7 Закону України «Про фермерську господарство» скористалася правом на отримання земельних ділянок у пільговому порядку,

з метою уникнення участі у земельних торгах, тому не було правових підстав

у ГУ Держземагенства у Кіровоградській області для надання позивачу дозволів на розробку проектів землеустрою та їх затвердження щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Внаслідок таких дій та рішень відповідачів земельна ділянка загальною площею понад 38,9 га вартістю 1 236 322 грн. вибула з володіння держави та держава була позбавлена можливості здійснити реалізацію права оренди земельних ділянок на більш вигідних засадах в умовах конкурентного ринку, що свідчить про безумовне порушення інтересів держави.Створення ФГ «Терра-Сервіс» після звернення прокурора з позовом лише підтверджує неправомірність отримання нею земель поза конкурсом.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2017 року залишено без змін.

28 лютого 2019 року ФГ «ТЕРРА СЕРВІС», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27 березня 2019 року у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від

09 серпня 2017 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що наведені представником

ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження

є неповажними.

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року касаційну скаргу

ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» задоволено. Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 27 березня 2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27 серпня 2019 року рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня

2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від

15 листопада 2017 року скасовано, провадження у справі закрито.

Апеляційний суд виходив із того, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки з моменту державної реєстрації

ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» як юридичної особи, а саме 27 березня 2017 року

ОСОБА_1 вибула із правовідносин користування земельною ділянкою, натомість у правовідносини користування земельною ділянкою вступила юридична особа, тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря й обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» з дня його державної реєстрації. Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від

13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 272/1652/14-ц.

Аргументи учасників справи

У вересні 2019 року заступник прокурора Кіровоградської області подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2017 року, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що якщо на момент відкриття провадження

у справі щодо спору між органом державної влади чи місцевого самоврядування та, зокрема, фізичною особою, якій із земель державної або комунальної власності надана земельна ділянка для ведення фермерського господарства, фермерське господарство вже було зареєстрованим, така справа має розглядатися за правилами господарського судочинства. Якщо ж на час відкриття провадження у справі щодо такого спору про користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, фермерське господарство не було зареєстрованим, то стороною таких спорів є громадянин, якому надавалася земельна ділянка, а спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. На момент пред`явлення прокурором позову у січні 2017 року

ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» створено не було, а тому ототожнювати у цій справі ОСОБА_1 із ФГ «ТЕРРА СЕРВІС», яке зареєстровано лише в березні

2017 року, тобто після відкриття провадження у справі, немає підстав.

У листопаді 2019 року ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» подало відзив на касаційну скаргу,

в якому зазначає, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції є законним

і обґрунтованим.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду

10 вересня 2020 року справу передано судді-доповідачеві Краснощокову Є. В.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 2001 року є засновником та

з 20 серпня 2007 року директором СТОВ «Терра-Сервіс».

Рішенням засновників фермерського господарства, в тому числі і позивача, створено ФГ «БАЗ.І.С.», державна реєстрація якого проведена 07 березня

2012 року.

З посади директора СТОВ «Терра-Сервіс» позивач звільнена з 28 листопада

2014 року та як член фермерського господарства призначена на посаду директора ФГ «БАЗ.І.С.» 28 лютого 2015 року.

07 квітня 2014 року ОСОБА_1 подала заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди земельної ділянкидержавної власності із земель сільськогосподарського призначення, що перебували в державній власності на території Знам`янської Другої селищної ради Кіровоградської області загальною площею 38.19 га, яка складається з двох земельних ділянок 8,87 га і 29,32 га, для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту). До заяви додала відповідні документи згідно з встановленим переліком, в тому числі копію трудової книжки із зазначенням, що вона з 2007 року є директором

СТОВ «Терра-Сервіс». На обґрунтування розмірів земельної ділянки і можливості її обробітку зазначала, що земельна ділянка розташована в одному масиві

з земельною ділянкою площею 33,16 га, що перебуває в оренді ФГ «БАЗ.І.С.»,

в якого є техніка для обробітку землі.

Наказом ГУ Держземагенства у Кіровоградській області від 28 травня 2014 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку відповідного проекту, а наказом від 12 березня 2015 року затверджено проект землеустрою та надано в оренду строком на 7 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 38.19 га.

25 травня 2015 року між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградські області та ОСОБА_1 укладено договори оренди земельних ділянок площею 29,3200 га (кадастровий № :02:000:9016), площею 8,8700 га (кадастровий

№ :02:000:9017) строком на 7 років.

ОСОБА_1 19 червня 2015 року прийняла рішення про використання переданої їй в оренду земельної ділянки ФГ «БАЗ.І.С.». 19 червня 2015 року між позивачем та ФГ «БАЗ.І.С.», засновником і членом якого є позивач, укладено договір про спільну діяльність, зокрема про спільний обробіток переданої позивачу в оренду земельної ділянки загальною площею 38.19 га

Орендна плата за користування спірною земельною ділянкою сплачувалася за 2015-2016 роки ФГ «БАЗ.І.С.».

25 травня 2017 року зазначені договори оренди земельних ділянок зареєстровані відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області за номерами 97791830, 9780045.

ОСОБА_1 є керівником та засновником ФГ «Терра Сервіс», державна реєстрація якого проведена 27 березня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право, зокрема, на апеляційний перегляд справи.

У частині першій статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження

№ 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення

і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі

у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що «у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті».

У цій справі суди встановили, що договір оренди спірних земельних ділянок укладений між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградські області та ОСОБА_1 25 травня 2015 року для ведення фермерського господарства строком на

7 років. ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» ОСОБА_1 створено 27 березня 2017 року, тобто після звернення прокурора з позовом до суду у цій справі.

Тому закриваючи провадження у справі за апеляційною скаргою ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» апеляційний суд не врахував, що спір у цій справі стосується земельної ділянки, наданої громадянину для подальшого створення, реєстрації та ведення фермерського господарства і не встановив, чи вирішувалося оскарженими судовими рішеннями питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки

ФГ «ТЕРРА СЕРВІС».

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, постанову апеляційного судускасувати з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України

у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Порядок розподілу судових витратвирішується за правилами, встановленими

в статтях 141-142 ЦПК України. У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження

№ 61-39028св18) зроблено висновок, що: «У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення

з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження

№ 12-161гс19)).

Тому розподіл судових витрат,понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України (у редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 27 серпня 2019 року скасувати.

Передати справу № 389/29/17 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук