Ухвала

31 березня 2021 року

м. Київ

справа № 642/1492/20

провадження № 61-3912ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» Кравченка Юрія Миколайовича, судово-медичного експерта комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» Літкевич Наталії Сергіївни про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до начальника комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» Кравченка Юрія Миколайовича, судово-медичного експерта комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» Літкевич Наталії Сергіївни про стягнення моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала до Ленінського районного суду м. Харкова заяву про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду від 26 жовтня 2020 року залишено без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року залишено без змін.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася доВерховного Суду з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з цим, подана касаційна скарга на постанову Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Крім того, заявнику необхідно врахувати, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

У зв`язку з цим заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, і надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Звертаємо також увагу на те, що відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 8 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що усі особи, які перебувають під юрисдикцією України, мають право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом.

Отже, заявник може скористатися правничою допомогою, зокрема, для усунення встановлених судом недоліків поданої нею касаційної скарги, звернувшись до місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги (враховуючи місце проживання заявника: Харківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що знаходиться у м. Харкові, Майдан Свободи, 5 «Держпром», 6 під`їзд, 3 поверх, ліве крило).

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 30 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк