КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Горбачова І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Клян Анастасією Федорівною, яка діє на підставі договору, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НМУ ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я, ОСОБА_2 , в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ НМУ ім. О.О. Богомольця № 3-з «Про призначення виконуючого обов`язки ректора НМУ ім. О.О. Богомольця ОСОБА_2 » від 05.09.2018;

визнати незаконним та скасувати наказ НМУ ім. О.О. Богомольця від 14.09.2018 № 6-з «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді проректора з науково-педагогічної роботи та перспективного розвитку НМУ ім. О.О. Богомольця;

стягнути з НМУ ім. О.О. Богомольця на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.09.2018 по день ухвалення рішення судом;

стягнути солідарно з НМУ ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн. в якості компенсації завданої моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачами порушені його трудові права, оскільки звільнення із займаної посади відбулось за відсутності законних на те підстав, з порушенням трудового законодавства України. Вказує, що наказ № З-з «Про призначення виконуючого обов`язки ректора НМУ ім. О.О. Богомольця» від 05.09.2018, відповідно до якого за підписом ОСОБА_3 призначено виконувачем обов`язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця ОСОБА_2 є незаконним. Вказана обставина випливає зі змісту Ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2018 у справі № 826/14303/18, якою зупинено дію наказу МОЗ України № 42-о «Про покладення обов`язків» від 14.09.2018 на ОСОБА_3 , а тому, всі дії ОСОБА_3 з 05.09.2018, зокрема, щодо призначення ОСОБА_2 виконувачем обов`язків ректора НМУ ім. О О Богомольця не спричиняють жодних юридичних наслідків. Таким чином, вважає наказ НМУ ім. О О Богомольця № З-з від 05.09.2018 незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Вважає Наказ № 6-з «Про звільнення ОСОБА_4 » від 14.09.2018 за невиконання обов`язків, передбачених контрактом з проректором з науково-педагогічної роботи та перспективного розвитку, а також у зв`язку з грубим порушенням трудових обов`язків, що паралізувало роботу адміністративної будівлі НМУ за адресою м. Київ б-р Т.Шевченка 13 , та заблокувало роботу ректорату 14.09.18 відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України «незаконним, оскільки порушені його права, не вказано які трудові обов`язки порушені, не дотримані вимоги статей 148, 149 КЗпП України. Пояснень не відбирали, наказ про звільнення не вручали. Крім того, було звільнено особою, у якої станом на дату видачі наказу були відсутні будь-які повноваження в.о.ректора (т. 1 а.с. 4-38).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 відмовлено в позові ОСОБА_1 до НМУ ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_2 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди (т. 3 а.с. 139-141).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Вказує, що Наказ № 6-з «Про звільнення ОСОБА_1 » від 14.09.2018 виданий за відсутності законних підстав та з порушенням чинного законодавства України:

У Наказі № 6-з та у документах, що стали підставою його видачі, не зазначено, які саме трудові обов`язки нібито порушено ОСОБА_1 , що стали підставою його звільнення; відсутнє посилання на конкретний пункт Контракту та/або посадової інструкції, який нібито був порушений позивачем та не вказано будь-яких фактів, які б підтверджували наявність одноразового грубого порушення трудових обов`язків позивачем. Наказ № 6-з підписаний не уповноваженою особою, а тому не повинен мати юридичних наслідків.

ОСОБА_1 не було ознайомлено з Наказом № 6-з під розписку. НМУ ім. О.О. Богомольця у день звільнення не видав позивачеві копію Наказу № 6-з про звільнення з роботи, не було ознайомлено під розписку із записом у трудовій книжці. Факт порушення позивачем своїх трудових обов`язків не підтверджується документально.

Судом першої інстанції на підставі свідчень свідка встановлено обставини, які суперечать змісту свідчень наданих в ході судового засідання.

Наказ НМУ ім. О.О. Богомольця № З-з від 05.09.2018 про призначення виконувачем обов`язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця ОСОБА_2 виданий всупереч наявним судовим заборонам. У ОСОБА_2 відсутні законні підстави на здійснення повноважень на виконання обов`язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця (т. 3 а.с. 145-166).

22.09.2021 НМУ ім. О.О. Богомольця подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідач категорично заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та вважає їх такими, що не спростовують доводів рішення суду першої інстанції (т. 3 а.с. 201-228).

Слід зазначити, що ОСОБА_1 подано дві ідентичні апеляційні скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021. Одну апеляційну скаргу було подано до суду першої інстанції, другу до Київського апеляційного суду. Вивчивши подані матеріали, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є тотожними, та мають розглядатись як одна апеляційна скарга на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 (т. 3 а.с. 145-166, 171-193).

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Клян А.С. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник НМУ ім. О.О. Богомольця - Олейнікова Т.В. заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював посаді проректора науково-педагогічної роботи та перспективного розвитку НМУ ім. О.О. Богомольця з 22.01.2015 згідно Наказу № 79-л від 22.02.2015. Був обраний за конкурсом терміном на 5 років за строковим трудовим договором.

ОСОБА_3 виконував обов`язки ректора НМУ імені О.О. Богомольця на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 42-о від 14.08.2018.

ОСОБА_2 виконував обов`язки ректора на підставі Наказі НМУ ім. О.О. Богомольця № 25 - від 02.10.2018 та Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 1639 від 07.09.2018 «Про деякі питання управління Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця».

За своїми юридичними властивостями, наказ про призначення в.о. ректора - є актом індивідуальної дії, адже стосується прав і обов`язків конкретної визначеної особи, зазначеної у цьому акті.

У справі № 9901/283/19 Верховний Суд зробив висновок про те, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Акти індивідуальної дії вичерпують свою дію одразу після їх видання, що свідчить про неможливість зупинення їх дії. Окрім того, оскаржувати акти індивідуальної дії має право виключно особа, стосовно якої такі акти видані.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення його особистих прав оскаржуваним наказом НМУ імені О.О. Богомольця № З-з «Про Призначення виконуючого обов`язки ректора НМУ ім. О.О. Богомольця» від 07.09.2018 відносно ОСОБА_2 , тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу судом встановлено.

Звільнення позивача за п. 1 ст. 41 КЗпП України проведено наказом відповідача НМУ імені О.О. Богомольця від 14.09.2018 за невиконання обов`язків, передбачених контрактом з проректором з науково-педагогічної роботи та перспективного розвитку, а також у зв`язку з грубим порушенням трудових обов`язків, що паралізувало роботу адміністративної будівлі НМУ за адресою м. Київ б-р Т. Шевченка, 13 та заблокувало роботу ректорату 14.09.2018.

За змістом вказаного наказу підставами для звільнення позивача стали акт фіксації відключення електроенергії в адмінбудівлі та блокування щитової, службова записка в.о.першого проректора НМУ імені О.О. Богомольця O.A. Канюри від 14.09.2018.

14.09.2018 в адміністративній будівлі НМУ імені О.О. Богомольця, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 13 було вимкнено постачання електроенергії, а також заблоковано доступ до щитової.

Вказані дії було вчинено з метою унеможливлення роботи ректорату НМУ імені О.О. Богомольця, який і був розміщений у вищевказаній адміністративній будівлі.

При цьому, дії щодо вимкнення постачання електроенергії, а також блокування й доступу до щитової вчинялися за безпосередньої участі позивача, що мало наслідком складання акту фіксації відключення електроенергії в адмінбудівлі та блокування щитової, а також службову записку в.о. першого проректора ОСОБА_11 від 14.09.18.

В судовому засіданні, під час розгляду справи в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_11 підтвердив дану обставину.

Вказані дії позивача мали наслідком видання в.о. ректора НМУ ім. О.О. Богомольця наказу про звільнення із займаної ним посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

При цьому, підставою стало одноразове грубе порушення трудових обов`язків і вигляді вимкнення постачання електроенергії, а також блокування доступу до щитової адміністративній будівлі НМУ ім. О.О. Богомольця, в наслідок чого була паралізована робота адміністративній будівлі НМУ ім. О.О. Богомольця, зокрема й ректора навчального закладу.

Вимкнення постачання електроенергії, а також блокування доступу до щитової адміністративній будівлі НМУ ім. О.О. Богомольця зробило неможливим здійснення навчальним закладом належної роботи, здійснення ним освітньої діяльності, зокрема здійснення науково-педагогічної роботи навчальним закладом, забезпечення якої покладено було на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 1 статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Аргументи ОСОБА_1 щодо невідповідності наказу № 6-з від «Про звільнення ОСОБА_1 » від 14.09.2021 вимогам законодавства - є необґрунтованими та такими, що не спростовують вчинення ним одноразового грубого порушення та законності звільнення останнього.

Оскаржуваний наказ містить у собі усі необхідні реквізити, що вимагаються законодавством. У даній ситуації, зрив навчального процесу - є порушення посадових обов`язків позивача, що передбачено як умовами укладеного з ним Трудового контракту, так і внутрішніми документами відповідача, що регламентують правила поведінки професорсько-викладацького складу та інших працівників.

Одноразове грубе порушення своїх трудових обов`язків підтверджується наявними в матеріалах справи доказами:

- Актом № 1 фіксації пошкодження системи подачі електроенергії від 14.09.2018, яким зафіксовано, що позивач пошкодив електрощіток, що спричинило відсутність в усій адміністративній будівлі Університету світла. Крім того, даним актом зафіксований факт блокування входу до ректорату, та факт того, що робота ректорату була зупинена 14.09.2021 (т. 2 а.с. 219-220);

- Актом № 2 про відмову у наданні пояснень від 14.09.2018 (т. 2 a.c. 218);

- Покази свідка ОСОБА_11 , надані у судовому засіданні, під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки безпосередні дії позивача призвели до унеможливлення здійснення НМУ ім. О.О. Богомольця науково-педагогічної роботи, обов`язком забезпечення якої покладено на позивача, то в такому випадку мало місце одноразове грубе порушення позивачем своїх трудових обов`язків, що є підставою звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Доводи апелянта про те, що у нього не було відібрано пояснень, не надано у день звільнення трудову книжку та наказ про звільнення, спростовується матеріалами справи, а саме: акт про те, що позивач у грубій формі відмовився надавати будь-які пояснення (т. 2 a.c. 218).

3 метою дотримання процедури повідомлення працівнику про звільнення, Університетом було направлено лист від 18.09.2018 № 10 із копією наказу про звільнення, що було досліджено судом першої інстанції та відображено у рішенні (т. 2 a.c. 37).

Таким чином, вищенаведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 . Судом першої інстанції враховано та належним чином досліджено процедуру звільнення позивача, що була дотримана.

За таких обставин, апеляційний суд не встановив порушень прав позивача при звільненні, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подана від його імені та в його інтересах адвокатом Клян Анастасією Федорівною, яка діє на підставі договору залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська