Справа № 521/6794/20
Провадження № 2/522/4220/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2020 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, по якому просить: змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 з 1/3 частини заробітку (доходу) на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) за рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.07.2007 по справі № 2-807/07, а також понесені судові витрати у загальному розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 21 травня 2020 року справа направлена за територіальною підсудністю.

02 липня 2020 року матеріали справи надійшли до Приморського районного суду міста Одеси, а 03 липня 2020 року відкрито провадження у справі.

Позивач мотивує вимоги тим, що 10 липня 2007 року Біляївським районним судом Одеської області з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення ії повноліття. Вказане рішення перебувало на примусовому виконанні у період з 07.09.2011 року по 24.09.2012 року та було завершено за письмовою вимогою ОСОБА_2 .. Оскільки в період з 2007 року по 2014 рік позивач був офіційно працевлаштований та отримував постійну, гарантовану трудовою угодою заробітну плату, його фінансове становище цілком дозволяло виконувати рішення суду щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку. Однак, починаючи з листопада 2014 року по теперішній час матеріальне становище позивача змінилось, у зв`язку з неможливістю працевлаштування та отриманням постійного заробітку, він був змушений працювати без офіційного працевлаштування, тому має важкий матеріальний стан. Наприкінці 2019 року відповідачка повторно звернулась до виконавчої служби за примусовим стягненням аліментів. На підставі чого, 09.01.2020 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. На теперішній час з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини від доходу, що для непрацюючого боржника становить 3260 гривень на місяць, що перевищує гарантований розмір аліментів. Крім того, зазначає, що він у самостійному порядку надає допомогу батькам, які є особами похилого віку. Вказані обставини підтверджуються власноручно написаними заявами батька ОСОБА_3 , а також довідку (виписку з домової книги про склад сім`ї та прописку) про місце його реєстрації з батьками за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив змінити розмір аліментів, оскільки позивач має на утримані батьків та проживає в Російській Федерації, працює охоронцем та має невеликий дохід.

Відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивач ухиляється від сплати аліментів. Батько дитини є працездатним, тому повинен утримувати неповнолітню доньку.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить актовий запис про народження за № 615 від 18 серпня 2005 року, зроблений Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. Батьки: мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 .

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2007 року у справі № 2-807/07 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аіменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до ії повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи з дня подачі заяви, тобто з 3.03.07 року.

09 січня 2020 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження на підставі зазначеного рішення суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, однією з підстав для зменшення розміру аліментів є зміна матеріального, сімейного стану, погіршення здоров`я платника аліментів.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач повинен їх обґрунтувати, тобто надати належні, достані та допустимі докази на їх підтвердження. Наявність підстав для зменшення розміру аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо місця його проживання з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки листом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 22.02.2021 року № 04-9 старшого державного виконавця Ткаченка С. А. повідомлено щодо відсутності реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Хлібодарського старостату Авангардівської селищної ради (а.с. 30, 104).

Як зазначає представник позивача ОСОБА_1 має постійне місце працевлаштування в м. Санкт-Петербург, Російської Федерації.

Суду не надані належні, допустимі та достатні докази, що у позивача є зміни матеріального, сімейного стану, погіршення здоров`я платника аліментів.

При вирішенні питання про зміну розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує, що потреби дитини зростають разом із віком та позицію представника позивача, який зазначив, що позивач проживає в Російській Федерації, працює та отримує постійний дохід. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження підстав позову, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивач в даному судовому засіданні не надав доказів того, що з часу стягнення аліментів на користь відповідачів, змінився її матеріальних та сімейний стан, стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави передбачені чинним законодавством для зміни розміру аліментів, тому у задоволені позову ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 180 ?184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264,265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 29 березня 2021 року.

Суддя Р.Д. Абухін

23.03.2021