Справа № 415/5417/19
Провадження № 22-ц/810/342/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Луганської В.М. (суддя-доповідач), Гаврилюка В.К., Карташова О.Ю.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року

за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про стягнення ненарахованої заробітної плати у виді премій за грудень 2016 року, січень 2017 року, річної премії за 2016 рік, премії до професійного свята «Дня медичного працівника» в червні 2017 року, премії до професійного свята «Дня судового експерта» за липень 2017 року, доплати за інтенсивну працю за грудень 2016 року та зобов`язання провести перерахунок всіх виплат, пов`язаних з виплатою неправомірно ненарахованої заробітної плати; визнання неправомірним наказу № 89-ос від 23 грудня 2019 року про звільнення з посади лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки та поновлення на цій посаді за сумісництвом на 0,5 ставки з 01 січня 2020 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року; визнання неправомірною відмови в прийнятті на посаду лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки та зобов`язання працевлаштувати на цій посаді за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки, стягнення з 01 січня 2020 року неправомірно ненарахованої заробітної плати на цій посаді за сумісництвом,

в с т а н о в и в:

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про стягнення ненарахованої заробітної плати у виді премій за грудень 2016 року, січень 2017 року, річної премії за 2016 рік, премії до професійного свята «Дня медичного працівника» в червні 2017 року, премії до професійного свята «Дня судового експерта» за липень 2017 року, доплати за інтенсивну працю за грудень 2016 року та зобов`язання провести перерахунок всіх виплат, пов`язаних з виплатою неправомірно ненарахованої заробітної плати; визнання неправомірним наказу № 89-ос від 23 грудня 2019 року про звільнення з посади лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки та поновлення на цій посаді за сумісництвом на 0,5 ставки з 01 січня 2020 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року; визнання неправомірною відмови в прийнятті на посаду лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки та зобов`язання працевлаштувати на цій посаді за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки, стягнення з 01 січня 2020 року неправомірно ненарахованої заробітної плати на цій посаді за сумісництвом задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій є клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору або відстрочення сплати судового збору.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що він є тимчасово переміщеною особою із зони військових дій в Луганській області, має на утриманні неповнолітню дитину, а також дитину, якій на теперішній час 18 років та вона тимчасово не працює, дружину, матір, які є тимчасово переміщеними особами, необхідністю винайму житла в декількох містах (смт. Білокуракино для сім`ї та в м. Маріуполі де працює скаржник), факт вимушеного звільнення з Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, та необхідністю утримання житла на тимчасово окупованій території та в зоні розмежування, що постраждало внаслідок лісових пожеж в Луганській області.

Однак, до апеляційної скарги скаржником не надано доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, не надано доказів про відсутність у нього доходів за 2020 рік або доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік, як то передбачено ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Не додано будь яких доказів, які можуть бути підставою для звільнення від сплати або зменшення розміру судового збору або відстрочення сплати судового збору, а тому колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання про звільнення, зменшення або відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

З апеляційної скарги та доданих до нього документів вбачається, що позивачем заявлено вимоги: про стягнення ненарахованої заробітної плати у виді премій за грудень 2016 року, січень 2017 року, річної премії за 2016 рік, премії до професійного свята «Дня медичного працівника» в червні 2017 року, премії до професійного свята «Дня судового експерта» за липень 2017 року, доплати за інтенсивну працю за грудень 2016 року та зобов`язання провести перерахунок всіх виплат, пов`язаних з виплатою неправомірно ненарахованої заробітної плати; визнання неправомірним наказу № 89-ос від 23 грудня 2019 року про звільнення з посади лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки та поновлення на цій посаді за сумісництвом на 0,5 ставки з 01 січня 2020 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01 січня 2020 року; визнання неправомірною відмови в прийнятті на посаду лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки та зобов`язання працевлаштувати на цій посаді за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки, стягнення з 01 січня 2020 року неправомірно ненарахованої заробітної плати на цій посаді за сумісництвом.

З апеляційної скарги вбачається, що скаржником рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року оскаржується в частині відмовлених вимог окрім визнання незаконною відмову начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи в прийнятті ОСОБА_1 на посаду лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз за внутрішнім сумісництвом та зобов`язати начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 грудня 2019 року про надання йому з 01 січня 2020 року роботи за сумісництвом на 0,5 ставки лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте вказана пільга, яка передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, структура заробітної плати визначена ст. 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до підп. 1 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становив 2102 грн.

До суду із позовом позивач звернувся у 2020 році. Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1261, 20 грн. (2102,00*0,4=840, 80*150%), для приєднання до матеріалів справи надати до Луганського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України: http://court.gov.ua/sudytax/:

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях

Отримувач коштів ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37991110

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0012499

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Луганський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

За таких обставин апеляційна скарга залишається без руху із наданням ОСОБА_1 строку для усунення її недоліків щодо сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.185, п.3 ч.4ст.356, ч.2ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року залишити без руху, запропонувавши останньому усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не виправлення недоліків апеляційної скарги протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: