Справа № 536/1268/18
Провадження № 2/536/17/21
03 березня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі :
Головуючого судді - Колотієвського О.О.
За участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Кременчуцький районний сектор Управління державної мінраційної служби України в Полтавській області - про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
03 серпня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Кременчуцький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Полтавській області - про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням
Заяву обґрунтувала тим, що їй належить на праві власності житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з житлового будинку «Ааа1аг» загальною площею 57,5 кв. м., житловою площею 31,7 кв. м., лазні «Б», погребу «В», колодязя «к», воріт №1, розташованого на земельній ділянці комунальної власності площею 0,40 га.
Право власності на вищевказаний будинок підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.06.2001 року виданого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, Литвиненко Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1111, договором купівлі-продажу від 17.02.2006 року посвідченим державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2-281, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №9956354 від 27.02.2006 року.
16.05.2007 року нею надано дозвіл на реєстрацію у власному житловому будинку громадянина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та 01.06.2007 року надано дозвіл на реєстрацію громадянина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
З березня 2017 року вищевказані особи перестали з`являтися за місцем своєї реєстрації. При цьому, їй стало відомо від знайомих, що наразі відповідачі фактично проживають за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 .
Позивачем вказано, що у зв`язку із тим, що відповідачі з реєстраційного обліку не знялися і не бажають в добровільному порядку зніматися з реєстраційного обліку, їй створені незручності, оскільки вона особисто здійснює оплату за будинок та комунальні послуги за осіб, які зареєстровані, але фактично не проживають у вказаному будинку, а тому тим самим порушується її право володіння і розпоряджання належним нерухомим майном.
На підставі вищезазначеного, просила суд ухвалити рішення, яким:
-визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 ;
-визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивачі в судове засідання не з`явилися. ОСОБА_7 до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачів судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином за адресою їхперебування. Заяв про розгляд справи за їх присутності або про причини неявки від відповідачів не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Представник третьої особив судове засідання не з`явився.
Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 належало на праві власності житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з житлового будинку «Ааа1аг» загальною площею 57,5 кв. м., житловою площею 31,7 кв. м., лазні «Б», погребу «В», колодязя «к», воріт №1, розташованого на земельній ділянці комунальної власності площею 0,40 га, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕА № 744738 від 27.06.2001 року та Договором купівлі-продажу серії ВСО № 301305 від 17.02.2006 року.
16.05.2007 року у будинку за вищевказаною адресою зареєстровано місце проживання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та 01.06.2007 року - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 впродовж тривалого часу за своїм місцем реєстрації не проживали та не з`являлися, добровільно місце реєстрації не змінили, ОСОБА_5 просила суд визнати відповідачів таким що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки реєстрація відповідачів порушує її право володіння і розпоряджання належним нерухомим майном.
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.12.2020 року замінено позивача на правонаступників померлої - чоловіка ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_1 .
З копії спадкової справи після померлої № 113/2019, суд вбачає, що чоловік померлої ОСОБА_2 - відмовився від прийняття спадщини за законом.
Відповідно до заповіту від 26.12.2014 року все своє майно в рівних частках ОСОБА_5 заповідала - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно Договору про поділ спадщини від 02.12.2020 року серії НМН 620725, зареєстрований в реєстрі за № 2-1359, у спадщину до ОСОБА_1 перейшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися ввнаслідок його смерті.
Враховуючи, що ОСОБА_1 прийняла спадщину відповідно до закону, є єдиним власником вищевказаного житлового будинку, враховуючи характер спору, суд доходить висновку, що вона набула усіх прав та обов`язків як позивача та є правонаступником у даній справі, після померлої ОСОБА_5 .
Так судом встановлено, підтверджується Договором про поділ спадщини та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2020 року, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями житлова площа - 31,7 кв. м загальна площа - 57,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Довідки Кам`яноеотоківської сільської ради від 27.07.2018 року в зазначеному будинку зареєстровані - ОСОБА_4 1954 року народження, ОСОБА_3 1982 року народження.
Тривалий час, а самез березня 2017 року, відповідачі по справі у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 - не проживають, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов від 18.06.2018 року та 08.02.2021 року, складеними депутатом Кам`янопотоківської сільської ради Токаревою Тетяною Петрівною в присутності сусідів (свідків) ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
В зв`язку з оплатою комунальних платежів за обслуговування житлового будинку з урахуванням зареєстрованих осіб, які фактично не проживають у вказаному будинку, позивачу створені незручності фінансового характеру, що підтверджується угодою № 881 від 01.06.2018 щодо реструктуризації боргу за використаний газ.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні
Керуючись Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 ст. 1 про захист власності - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. ч. 1 ст. 71 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, п.п.1, 5 ч.3, ч.4 ст. 71 цього ж Кодексу.
Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Стаття 72 ЖК України встановлює, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, непроживання відповідачів у вказаному житловому будинку впродовж тривалого часу, обов`язків щодо утримання житла - не виконують, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявили, тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.
Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повністю, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Кременчуцький районний сектор Управління державної мінраційної служби України в Полтавській області - про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяО. О. Колотієвський