справа № 208/5790/20
№ провадження 2/208/740/21
27 січня 2021 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені по виплаті аліментів, -
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені по виплаті аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала з 06 серпня 2016 р. в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . сімейні відносини між ними припинились в 2017 році. шлюб розірвано. Так, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 травня 2019 р. з відповідача стягнуто аліменти на її користь та на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років в розмірі 1/6 частки його доходів. Відповідачем рішення виконувалось неналежним чином в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно довідки наданої ЗВДВС м. Кам?янське заборгованість по аліментам у відповідача станом на 23.03.2020 становить 22 128 грн.
Тому просить суд, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років за період з 20 грудня 2018 по 16 лютого 2020 р. в сумі 22 128 грн.; стягнути відповідача на її користь пеню, яка виникла у результаті заборгованості по сплаті аліментів до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років за період з 20 грудня 2018 по 16 лютого 2020 р. в сумі 22 128 грн.
В судове засідання позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 (а.с.7).
З матеріалів справи вбачається, що Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області виданий виконавчий лист від 24.04.2019 р. яким стягнуто аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та на її утримання до досягнення дитино ОСОБА_3 трьох років в розмірі 1/6 частки його доходів (а.с.8).
Згідно розрахунку заборгованості по аліментам зробленого державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за ОСОБА_2 , числиться заборгованість по сплаті аліментів стягнутих з нього на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитини у розмірі 22 128 грн. 00 коп., яка утворилася за період з 20 лютого 2018 року по 16.02.2020 року (а.с.9).
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIX «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною до 05.10.2016 року) та статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.
Згідно із ч. 3 ст. 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIX «Про виконавче провадження», розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Аналогічний порядок визначення заборгованості містить і ч. 3 ст. 71 Закону № 1404-VIII.
В ч. 9 ст. 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIX «Про виконавче провадження» та у ч. 8 ст. 71 Закону № 1404-VIII., зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України ( в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Тому, визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 . При наявності спору про розмір заборгованості, заборгованість стягується на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.
Отже, за змістом статті 196 СК України суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання щодо права одержувача аліментів на стягнення неустойки.
Відповідач жодних доказів на підтвердження чи спростування обставин за яких виникла заборгованість по аліментним зобов`язанням суду не надав, розмір нарахованої державним виконавцем заборгованості не оспорив.
У зв`язку з чим, є підстави вважати, що через ухиляння відповідача від виконання свого обов`язку по утриманню своєї дитини, з якою проживає батько, виникла заборгованість зі сплати аліментів, а відповідно, вона повинна нести цивільно-правову відповідальність за це, сплативши позивачу пеню.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення передбачала і попередня редакція статті.
Також, Правила нарахування пені за заборгованість по сплаті аліментів визначені Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року (справа №333/6020/16).
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1% загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним(періодичним) платежем.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Відповідно редакції ч. 1 ст. 196 СК України, яка набрала чинності з 08.07.2017 року, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (№572/1762/15-ц) роз`яснено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У Постанові Верховного Суду України №6-94цс15 від 1 липня 2015 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі . Зокрема, зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися.
Беручи до уваги тривалий час ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, стягнути з відповідача суму пені в розмірі 22 218 грн., виходячи із наступного розрахунку:
Грудень 2018 року - 391х1%х31=121,21 грн.; січень 2019 - 1399х1%х31=433,69 грн.; лютий - 1399х1%х59=825,41 грн.; березень - 1399х1%х90=1259,1 грн.; квітень - 1543х1%х120=1852,6 грн.; травень - 1543х1%х151=2329,93 грн.; червень - 1543х1%х181=2792,83 грн.; липень - 1603х1%х211=3382,33 грн.; серпень - 1603х1%х242=3879,26 грн.; вересень - 1603х1%х272=4360,16 грн.; жовтень - 1603х1%х303=4857,09 грн.; листопад - 1603х1%х333=5337,99 грн.; грудень 1603х1%х344=5514,32 грн.; січень 2020 - 1870х1%х375=7012,5 грн.: лютий - 1032х1%х404=4169,28 грн.;тобто розмір пені за несплату аліментів на утримання жружини складає - 48 126, 70 грн., але враховуючи, що розмір пені не може перевищувати 100 % заборгованості всього до стягнення з відповідача пені в розмірі - 22 128 грн.
Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені по виплаті аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 :
-22 128 (двадцять дві тисячі сто двадцять вісім) грн. - заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років за період з 20 грудня 2018 по 16 лютого 2020 р. :
-22 128 (двадцять дві тисячі сто двадцять вісім) грн.; - пеню, яка виникла у результаті заборгованості по сплаті аліментів до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років за період з 20 грудня 2018 по 16 лютого 2020 р. в сумі 22 128 грн.
-908 (дев`ятсот вісім) грн. - судовий збір.
Усього: 45 164 (сорок п`ять тисяч сто шістдесят чотири) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Похваліта С. М.