У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши в м. Києві справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання,

у с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 755/17037/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом в сумі 112 032,27 грн., видано виконавчий лист. 15.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було підписано Договір про відступлення прав вимоги № 2258/К, за яким право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2020 року здійснено заміну стягувача на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Згідно матеріалів кредитної справи виконавчий лист, який був повернутий стягувачу виконавцем, відсутній, попереднім стягувачем не отримувався, що свідчить про його втрату при пересилці, у зв`язку з чим просив видати дублікат виконавчого листа. Та оскільки на момент отримання дубліката виконавчого листа буде пропущено строк його пред`явлення, просив строк поновити.

До суду сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов на наступного.

Встановлено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнуто борг в розмірі 112 032,27 грн. та судові витрати 1 120,32 грн. в дохід держави.

16.03.2016 року виконавчий лист був отриманий представником позивача.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 01.03.2018 року (ВП № 54072502) виконавчий лист № 755/17037/15-ц від 16.03.2016 року повернуто стягувачу.

15.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було підписано Договір про відступлення прав вимоги № 2258/К, за яким право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження була задоволена.

З інформації Автоматизованої системи виконавчих проваджень установлено, що на примусовому виконанні не перебуває виконавчий лист щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк».

09.02.2021 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду із даною заявою. Свою заяву обґрунтовує тим, що виконавчий лист був відсутній у матеріалах кредитної справи, передній кредитор його не передав, та у зв`язку з тим, що на момент видачі дубліката виконавчого листа строк його пред`явлення буде пропущено, просив його поновити.

Враховуючи те, що рішення суду не виконано, виконавче провадження з виконання рішення відсутнє, та Товариство не отримувало від попереднього кредитора виконавчий лист, що підтверджено матеріалами, суд вважає за необхідне видати дублікат виконавчого листа та поновити строк його пред`явлення. При цьому, судом враховується і те, що виконавчий лист повернуто стягувачу постановою від 01.03.2018 року, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання - 3 роки, заява про поновлення строку подана 16.02.2021 року.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, та матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2015 у справі № 755/17037/15-ц позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа (дублікат) по справі № 755/17037/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: