Постанова

Іменем України

31 березня 2021 року

м. Київ

справа № 401/1241/19

провадження № 61-6514св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: державний реєстратор виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Долгий Вячеслав Олегович, державний реєстратор виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Кушка Олена Станіславівна, ОСОБА_2 ,

третя особа - виконавчий комітет Світловодської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2020 року у складі колегії суддів: Суровицької Л. В., Авраменко Т. М., Черненка В. В.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Долгого В. О., державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Кушки О. С., ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 побудувала за свій рахунок як нове будівництво трансформаторна підстанція на земельній ділянці площею 3 892,27 кв. м, кадастровий номер :50:231:0008, яка належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. За заявою позивача 26 грудня 2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Долгим В. О. зареєстровано за нею право власності на об`єкт нерухомого майна: будівля, трансформаторна підстанція, за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1. На підтвердження вчинення державної реєстрації їй видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 109520129 від 28 грудня 2017 року.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 дізналася, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено інформацію про право власності на вказану трансформаторну підстанцію, а саме 17 квітня 2018 року змінено актуальну інформацію про об?єкт нерухомого майна, змінено перелік документів, на підставі яких була проведена державна реєстрація, та змінено інформацію про право власності: розмір частки 1/1 змінено на розмір частки Ѕ. З розділу інформаційної довідки «Інформація про зміни об?єкта нерухомого майна» вбачається, що проведено реєстрацію виправлень: об?єкт нерухомого майна: будівля, трансформаторна підстанція, об?єкт житлової нерухомості: змінено на комплекс будівель, об`єкт житлової нерухомості: видалено загальна площа: 20,6 кв. м; у додаткові відомості додано м. Світловодськ. Вказані відомості (виправлення) внесені до Реєстру державним реєстратором виконавчого комітету Світловодської міської ради Долгим В. О. на підставі рішення за індексним номером 40424634 від 02 квітня 2018 року.

Згідно розділу інформаційної довідки «Інформація про зміни права власності» було проведено Реєстрацію виправлення права власності: опис виправлень: розмір частки 1/1 змінено на Ѕ. Ці відомості (виправлення) також внесені до Реєстру державним реєстратором виконавчого комітету Світловодської міської ради Долгим В. О. на підставі рішення за індексним номером 40424634 від 02 квітня 2018 року. Відповідно до розділу інформаційної довідки «Інформація про зміни права власності» було проведено Реєстрацію виправлення права власності: опис виправлень: Підстава виникнення права власності: додано договір купівлі-продажу, дублікат, серія та номер: 1-48, виданий 18 лютого 2017 року, видавник: державний нотаріус Світловодської районної державної нотаріальної контори Рудь Г. О. Вказані відомості (виправлення) були внесені до Реєстру державним реєстратором виконавчого комітету Світловодської міської ради Долгим В. О. на підставі рішення за індексним номером 40655395 від 17 квітня 2018 року. До реєстру також було записано додаткову інформацію про право власності на об?єкт нерухомого майна: комплекс будівель, об?єкт житлової нерухомості; Ні, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складовою частиною якого, зокрема було записано трансформаторну підстанцію «Л», площею 27,3 кв.м., а саме: номер запису про право власності: 25550363; дата та час державної реєстрації: 28 березня 2018 року 14:35:06; Державний реєстратор: Кушка О. С., Виконавчий комітет Світловодської міської ради, Кіровоградська область; Підстава виникнення: договір купівлі-продажу, дублікат, серія та номер: 1-48, виданий 18.02.2017 року, видавник : державний нотаріус Світловодської державної нотаріальної контори Рудь Г. О.; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40445389 від 03 квітня 2018 року 08:31:37, Кушка О. С. , Виконавчий комітет Світловодської міської ради, Кіровоградська область, форма власності: приватна, розмір частки: Ѕ, власники

ОСОБА_2 а підставі вказаних рішень державних реєстраторів внесені відповідні зміни та додаткові записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та трансформаторну підстанцію було фактично включено до складу комплексу будівель, а право власності на цю трансформаторну підстанцію зареєстровано за двома особами: ОСОБА_2 - Ѕ та ОСОБА_1 - Ѕ. Вказані рішення державних реєстраторів є незаконними, безпідставними, оскільки вони прийняті з порушенням статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач, як власник майна, заяву про внесення змін до записів Державного реєстру прав не подавала, не приймалось таке рішення також ні Міністерством юстиції України, ні його територіальними органами.

У державного реєстратора Долгого В. О. не було правових підстав для прийняття рішень про внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а державний реєстратор Кушка О.С. зобов?язана була перевірити чи є ОСОБА_2 власником трансформаторної підстанції, з?ясувати чи входить підстанція до складу комплексу будівель, надати оцінку тій обставині, що договір купівлі-продажу від 14 березня 2001 року був укладений значно раніше, ніж побудовано і введено в експлуатацію трансформаторну підстанцію. Кушка О. С. повинна була відмовити у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частку трансформаторної підстанції, оскільки подані ОСОБА_2 документи не давали змоги встановити набуття права власності ним на трансформаторну підстанцію. Крім того, позивач, як співвласник Ѕ частки комплексу будівель складу-магазину не подавала реєстратору жодної заяви на реєстрацію права власності на вказану нерухомість та не надавала згоди на таку реєстрацію., що свідчить про незаконність дій державного реєстратора Кушки О. С., оскільки право власності на об`єкти нерухомого майна реєструються виключно за згодою усіх співвласників.

ОСОБА_1 просила визнати протиправними та скасувати:

рішення державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Долгого В. О.: за індексним номером 40424634 від 02 квітня 2018 року, за індексним номером 40655395 від 17 квітня 2018 року;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Кушки О. С. за індексним номером 40445389 від 03 квітня 2018 року;

вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі судді: Гармаш Т. І., від 23 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що співвласниками комплексу будівель, складовою частиною якого є трансформаторна підстанція, позначена літерою «Л», по АДРЕСА_1 , є позивач ОСОБА_1 та співвідповідач ОСОБА_2 у рівних частках по Ѕ. Обставини справи свідчать про наявність спору між співвласниками комплексу будівель, до складу якого входить трансформаторна підстанція, щодо розміру їх часток в спільній власності та наявності спору про право цивільне, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно. Незважаючи на те, що між співвласниками спірного нерухомого майна дійсно виник спір про право, позивач ОСОБА_1 зазначає предметом позову не спір про майно, а вимоги немайнового характеру про оскарження реєстраційних дій державного реєстратора. Позивачем ОСОБА_1 не заявлені вимоги щодо оцінки правочинів, на підставі яких вчинені оспорюванні реєстраційні дії, що унеможливлює захист майнових прав у разі їх порушення. Державним реєстратором Долгим В.В. під час реєстрації 28 грудня 2017 року, права власності ОСОБА_1 на 1/1 частину трансформаторної підстанції по АДРЕСА_1 , допущено технічну помилку, оскільки трансформаторна підстанція не є окремим об`єктом нерухомого майна, а входить до комплексу будівель, яка перебуває у спільній власності позивача та співвідповідача ОСОБА_2 . За заявою ОСОБА_2 28 березня 2018 року державним реєстратором Долгим В. О. було виявлено, що під час реєстрації 28 грудня 2017 року права власності ОСОБА_1 на 1/1 частину трансформаторної підстанції допущено технічну помилку, оскільки трансформаторна підстанція не є окремим об?єктом нерухомого майна, а входить до комплексу будівель, який перебуває у спільній власності позивача та співвідповідача ОСОБА_2 . Внаслідок цього державним реєстратором Кушка О.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 квітня 2018 року, а саме Ѕ приміщення трансформаторної підстанції зареєстровано за ОСОБА_2 . Суд першої інстанції вважав, що позивач невірно обрала спосіб захисту свого цивільного права, шляхом визнання протиправним та скасування рішень державних реєстраторів виконавчого комітету Світловодської міської ради та зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2019 року.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Долгого В. О. за індексним номером 40424634 від 02 квітня 2018 року, згідно з яким було здійснено реєстрацію виправлення в розділі «Інформація про зміни об`єкта нерухомого майна» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Долгого В. О. за індексним номером 40655395 від 17 квітня 2018 року, згідно з яким було здійснено реєстрацію виправлення права власності в розділі «Інформація про зміни права власності» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області Кушки О. С. за індексним номером 40445389 від 03 квітня 2018 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що листом від 23 березня 2018 року ОСОБА_1 письмово пропонувала ОСОБА_2 варіант поділу спільного нерухомого майна, яке розташоване по АДРЕСА_1 , укладення відповідного нотаріального договору про поділ нерухомого майна. В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно між ним та сестрою ОСОБА_1 існує спір щодо нерухомого майна, зокрема і спірної трансформаторної підстанції. Стверджує, що вказане спірне майно будувалось спільно з позивачем, за його кошти також. За таких обставин, наявний спір між співвласниками щодо спірної трансформаторної підстанції. Висновок суду першої інстанції про те, що позивач обрала неналежний спосіб захисту свого права шляхом оскарження рішень державних реєстраторів, визнаний апеляційним судом безпідставним, таким, що не ґрунтується на нормах матеріального права. Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права на об?єкт нерухомого майна має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно - будівлю іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж будівлі. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) не змінює цивільно-правового характеру цього спору. Суд не дав належну оцінку тій обставині, що оскаржуваним реєстраційним діям повинно було передувати вирішення спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про право цивільне, зокрема про право власності на спірну трансформаторну підстанцію. Предметом позову у справі, яку розглядав суд, не були вказані такі вимоги, тому суд безпідставно дійшов висновку, що знайшов підтвердження факт того, що співвласниками спірного майна є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Оскільки рішеннями, які приймались державним реєстратором Долгим В.О. щодо внесення змін у записи державної реєстрації щодо реєстрації права власності на Ѕ частку нерухомого майна за ОСОБА_2 , зачіпаються права іншої особи - ОСОБА_1 , яка будь-які заяви щодо вчинення реєстраційних дій після реєстрації за нею права власності на спірне майно не подавала, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оспорюваних рішень державного реєстратора Долгого В. О. вчинені з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є обґрунтованими та доведеними.

Аргументи учасників справи

У квітні 2020 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просив постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 05 грудня 2018 року у справі № 826/6337/16; від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16; від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 817/108/16; від 11 грудня 2019 року у справі № 265/5040/13-ц; від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 359/10183/15-ц; від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17. Постановою Кропивницького апеляційною суду від 16 березня 2020 року рішення суду першої інстанції скасоване і позовні вимоги до державних реєстраторів задоволені в повному обсязі, у той час як судові витрати суд стягнув виключно з ОСОБА_2 . Апеляційний суд не дав належну оцінку тій обставині, що оскарженню реєстраційних дій повинно передувати вирішення спору між позивачем і ОСОБА_2 про право цивільне, зокрема про право власності на спірну трансформаторну підстанцію. Предметом позову у справі, яку розглядав суд, не були вказані такі вимоги, тому суд безпідставно дійшов висновку, що знайшов підтвердження факту того, що співвласниками спірного майна є позивач і ОСОБА_2 .

У червні 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила закрити касаційне провадження; касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду залишити без змін.

Вказує, що постанови Верховного Суду, на неврахування висновків в яких послався ОСОБА_2 в свої касаційній скарзі, прийняті щодо застосування норм права не у подібних з цією справою правовідносинах. Чітко та однозначно вбачається, що висновки щодо застосування норм права, викладені у цих постановах Верховного Суду, стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами, що врегульовані оскаржуваною постановою апеляційного суду, оскільки у них є різними (не є подібними): предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені судом фактичні обставини; матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У червні 2020 року Кушка О. С. подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила частково відмовити в задоволені касаційної скарги, а саме в частині розподілу судових витрат.

У відзиві Кушка О. С. на касаційну скаргу зазначено, що касаційну скаргу підтримує частково. Для державної реєстрації до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме до державного реєстратора Кушки О. С., заявник ОСОБА_2 на реєстрацію права власності, було подано наступні документи: дублікат договору купівлі-продажу, який видано 18 лютого 2018 року державним нотаріусом Світловодської районної державної нотаріальної контори Рудь Г. О., технічний паспорт на комплекс будівель, за адресою АДРЕСА_1 ; архівна довідка від 06 березня 2018 року № 235 видана Світловодським міжміським бюро технічної інвентаризації. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 40445389, від 03 квітня 2018 року, є законним, та не підлягало скасуванню.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2020 року: відкрито касаційне провадження у справі; в задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення виконання та дії постанови Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2021 року призначено справу до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 05 червня 2020 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 05 грудня 2018 року у справі № 826/6337/16; від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16; від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 817/108/16; від 11 грудня 2019 року у справі № 265/5040/13-ц; від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 359/10183/15-ц; від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Фактичні обставини

Суди встановили, що 26 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 , із зазначенням форми власності - приватна.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Світловодської міської ради Долгим В. О. за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 грудня 2017 року за реєстраційним номером 26070687, прийнято рішення від 28 грудня 2017 року за № 39036585 про проведення державної реєстрації права власності, форма власності приватна, будівлі по АДРЕСА_1 за суб`єктом ОСОБА_1 та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об?єкт нерухомого майна.

ОСОБА_2 , рідний брат ОСОБА_1 , співвласник земельної ділянки по АДРЕСА_1 , звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Долгого В. О. із заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000

Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Світловодської міської ради Долгим В. О. прийнято рішення від 02 квітня 2018 року № 40424634 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 00 /спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно/.

Згідно дублікату договору купівлі-продажу приміщення складу-магазину та побутового приміщення від 14 березня 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками в рівних частках кожний приміщення складу-магазину та побутового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 .

03 квітня 2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Світловодської міської ради Кушка О. С. за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 від 28 березня 2018 року, прийнято рішення від 03 квітня 2018 року № 40445389 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на 1/2 приміщення складу-магазину та побутове приміщення з реєстраційним номером 000, по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :50:231:0008, за суб`єктом: ОСОБА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 17 квітня 2018 року, за № 120846606, державним реєстратором Долгим В. О., власником 1/2 частини комплексу будівель АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 03 квітня 2018 року державним реєстратором Кушка Оленою Станіславівною на підставі заяви ОСОБА_2 за реєстраційним номером 27456962, зареєстрованої 28 березня 2018 року, співвласниками по 1/2 частині нерухомого майна - комплексу будівель по АДРЕСА_1 , до складу якого входить трансформаторна підстанція, Л, площею 27,3 кв.м. є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Позиція Верховного Суду

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року в справі № 759/7564/17 (провадження № 61-16776св19) зазначено, що «спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20) вказано, що «відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. З наведених норм права вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав суб`єктів господарювання. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом».

У справі, що переглядається, з урахуванням встановлених судами обставин: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками нерухомості; між співвласниками виник спір щодо об`єктів на які поширюється правовий режим спільної часткової власності; для захисту прав/інтересів позивача ефективним є пред`явлення, зокрема, вимоги про поділ спільного майна, а не оспорювання рішень державних реєстраторів. Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову в цій частині, але із інших мотивів (обґрунтованість оспорюваних рішень та неефективний спосіб захисту), а тому мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в цій частині належить змінити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до державних реєстраторів

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Згідно статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У справі, що переглядається, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, підтверджують, що цей спір виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Тому державні реєстратори є неналежними відповідачами, і у зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державних реєстраторів необхідно відмовити із зазначеної підстави. Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову в цій частині, але із інших мотивів, а тому мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в цій частині належить змінити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

З урахуванням необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року в справі № 759/7564/17 (провадження № 61-16776св19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20) та у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 рокув справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) колегія суддів вважає, що: постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати; рішення суду першої інстанції змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови; відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження.

ОСОБА_2 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмір 4 610,40 грн та поніс підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції (т. 2. а. с. 1107-109) та 2 000,00 грн у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, а тому на ОСОБА_1 покладаються судові витрати у розмірі 8 610,40 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 412, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2020 року скасувати.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2019 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2020 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 610,40 грн судових витрат.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов