Дата документу 26.03.2021
Справа № 334/7993/19
Провадження № 2/334/779/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Гребенюк А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року (справа №2-4199/2010); звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання вказаних дітей, які стягуються на підставі цього рішення та стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що 14.09.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №2-4199/2010 з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/2 частин усіх видів заробітку, яка на може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.10 року і до повноліття дітей.

Відповідачка ОСОБА_6 04.03.2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

04.03.2011 року на підставі виконавчого листа №2-4199 від 26.10.2010 року державним виконавцем ВДВС Запорізького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів. Відповідно до розрахунку Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області заборгованості №26561/2 від 11.11.19 року, позивач має заборгованість із сплати аліментів за вищенаведеним рішенням суду.

Позивач вказує, що з 13.11.18 року діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 за згодою матері проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Вже більше року діти утримуються повністю за рахунок батька і виплата останнім на користь відповідачки аліментів є для нього тягарем, так як остання усіяко ухиляється від їх утримання, навіть за кошти отримані як аліменти.

Фактичне місце проживання відповідачки позивачеві невідоме, відомо лише, що вона проживає у м. Київ, а за адресою реєстрації відсутня.

У зв`язку з тим, що фактично діти мешкають разом з ним та перебувають на повному його утриманні, а відповідачка життям дітей, їх фізичним, духовним та моральним станом не цікавиться, мешкає окремо у новій родині у м. Києві, ОСОБА_5 вважає що в нього є всі законні підстави для звільнення від сплати аліментів, заборгованості по ним, яка склалася з 13.11.2018 року та стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання сина та дочки у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням від 31.03.2020 позов було задоволено.

За заявою ОСОБА_2 заочне рішення ухвалою суду від 12.10.2020 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити вимоги його позову в частині звільнення від сплати аліментів на утримання дітей за вказаний у позовній заяві період, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, що утворилася починаючи з 13.11.2018. В частині стягнення аліментів підтримав вимоги позову лише щодо стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та просив суд задовольнити позов в цій частині. Вимоги про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_1 не підтримав, оскільки син досяг повноліття.

Відповідачка відзиву на позов не надала, в судовому засіданні пояснила, що дійсно, діти проживали і продовжують проживати з батьком. Вона у зв`язку з роботою постійно мешкає у м. Києві. Проти звільнення позивача від сплати аліментів на її користь не заперечує, як і проти звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, однак заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки, оскільки вона не має матеріальної можливості щомісяця надавати кошти на її утримання,

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1999, від шлюбу мають дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року у справі №2-4199/2010 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частин усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.10 року і до повноліття дітей.

Положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі виконавчого листа №2-4199, виданого 26.10.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, старшим державним виконавцем ВДВС ЗРУЮ 04.03.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів.

04.03.2016 року відповідачка ОСОБА_6 у Ленінському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією відповідного свідоцтва, серії НОМЕР_1 .

Згідно пояснень позивача, які не заперечувались відповідачкою, з листопада 2018 року вона з метою працевлаштування виїхала до м. Києва, діти залишилися проживати з батьком.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, складеного 04.11.2019 року комісією селищної ради с. Дніпрельстан Запорізького району Запорізької області у складі старости ОСОБА_10 , соціального працівника ОСОБА_11 та депутата ОСОБА_12 , разом з ОСОБА_1 за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 з 13.11.2018 року мешкають його діти: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи доведено і не спростовано відповідачкою, що фактично діти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 13.11.2018 року проживають разом з батьком, повністю перебувають на його утриманні.

Встановлення судом факту проживання дітей разом з батьком та перебування їх на утриманні батька, є обставиною, яка припиняє обов`язок сплачувати аліменти на їх утримання з боку останнього.

З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач має всі законні підстави для звільнення його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 13.11.2018 року, встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року (справа 2-4199/2010).

Відповідно до розрахунку заборгованості №26561/2 від 11.11.19 року, обчисленої головним державним виконавцем Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, позивач мав заборгованість із сплати аліментів за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року, яка за період з травня 2010 року по 01.11.2019 року складала 193039,96 грн.

У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка була нарахована після 13.11.2018. З вимогами про звільнення від сплати всієї заборгованості по аліментам ОСОБА_5 у даній справі не звертався.

Відповідно до положень ч.1, ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2020 у цій справі вказані позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені, рішення суду було пред`явлено до виконання.

З розрахунку заборгованості державного виконавця від 07.09.2020 №21300/2 вбачається, що на виконання заочного рішення суду з грудня 2018 аліменти не нараховувалися, відтак, була відсутня і заборгованість за період з грудня 2018 року.

При цьому, за боржником ОСОБА_5 у виконавчому провадженні залишалась заборгованість по аліментам за період з травня 2010 року по листопад 2018 року у загальному розмірі 153169,92 грн., з жовтня 2019 року на її погашення державним виконавцем стягнуто з ОСОБА_5 68750,09 грн., залишок заборгованості на дату розрахунку становить 84419,83 грн.

Як зазначалося, ОСОБА_5 у позовній заяві просить звільнити його від заборгованості по аліментам, що утворилася станом після 13.11.2018, в цій частині позовні вимоги він підтримав повністю.

Приймаючи до уваги, що у зв`язку зі звільненням позивача від сплати аліментів з 13.11.2018 року у подальшому, тобто з грудня 2018 року аліменти не повинні нараховуватися, то, відповідно, відсутні правові підстави для нарахування заборгованості за період з грудня 2018 по жовтень 2019 року, відображеної у розрахунку державного виконавця від 11.11.2019, та її стягнення.

Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Згідно ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи, що з позовом про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей позивач звернувся 19.11.2019, у судовому засіданні 26.03.2021 звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог і стягнення аліментів лише на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки син ОСОБА_9 з 06.03.2020 став повнолітнім, а також приймаючи до уваги надані суду письмові докази, що діти починаючи з 13.11.2018 року мешкають разом з батьком (позивачем по справі) та перебувають на його утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки ОСОБА_13 на користь останнього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід задовольнити, стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 274 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 від сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року (справа №2-4199/2010).

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 від сплати заборгованості за аліментами на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року (справа №2-4199/2010), яка нарахована станом після 13.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.