Справа № 946/3138/20
Провадження № 2/946/273/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 1,7578 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № НОМЕР_1 , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І ОД № 042492 від 10.10.2006 року, кадастровий номер :01:002:0102.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_2 на спадкову земельну ділянку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено що ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на будівлю № НОМЕР_2 , виданого 29.11.2000 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 14.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 05.08.1998 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 250, ОСОБА_2 заповів все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право ОСОБА_1 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51353474 від 24.03.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_2 від 05.08.1998 року, зареєстрований за № 250 не змінювався та не скасовувався.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

До осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст. 1241 ЦК України, відносить дружина спадкодавця ОСОБА_3 , оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатною.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємцем за законом незалежно від черги.

ОСОБА_3 будучи спадкоємицею обов`язкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 відмовилась від її прийняття на користь позивача по справі ОСОБА_1 .

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 100 від 27.01.2020 року, наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 25.06.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить

- земельна ділянка площею 1,7578 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № НОМЕР_1 , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042492, виданого 10.10.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.06.521.00136, кадастровий номер :01:002:0102.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 05.08.1998 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 251, ОСОБА_3 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право ОСОБА_1 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_3 від 05.08.1998 року, зареєстрований за № 251 не змінювався та не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку, незалежно від змісту заповіту, відсутні.

Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщин незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_3 немає.

В свою чергу, як було встановлено судом, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 101 від 27.01.2020 року, наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 15.10.2002 року РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85, ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 1,7578 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № НОМЕР_1 , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042492, виданий 10.10.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.06.521.00136).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.04.2021 року.

Суддя: О.О.Бурнусус