Провадження № 2/344/1294/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з 21.09.2011 року до 16.02.2017 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. В часі шлюбу у сторін народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/1512/17 від 16.02.2017 року місце проживання дочки визначено місце проживання матері - ОСОБА_2 . Судовим Наказом Івано-Франківського міського суду №344/11889/20 від 30.09.2020 року ухвалено стягнути з позивача аліменти на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 11 вересня 2020 року і проводиться щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачем зазначається, що він на даний час не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів), оскільки 11.09.2019 року позивач вдруге одружився. Теперішня його дружина - ОСОБА_5 очікує дитину. Вагітність його дружини проходить важко і потребує проходження постійних медичних оглядів, аналізів та медикаментозного лікування. У зв`язку з складним протіканням вагітності його дружина не в змозі працювати і тому всі витрати по лікуванні дружини, утриманні їхньої сім`ї, повністю покладено на позивача. Крім того у його дружини є неповнолітня дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка немає батька. У зв`язку з тим, що його дружина не в змозі працювати, витрати по утриманні її неповнолітньої дитини повністю покладені на позивача. Максимальна грошова сума аліментів, яку позивач спроможний надавати позивачці, з врахуванням того, що дочка періодично проживає у нього та він постійно надає кошти на всі необхідні витрати його дитини становить у розмірі 3 000,00 (трьох тисяч) гривень. Протягом трьох років, щомісячно він перераховує кошти на утримання його дочки - ОСОБА_4 на рахунок відповідачки. З липня 2020 року сума таких перерахунків на утримання дитини становить 3 000,00 (трьох тисяч) гривень. Це саме та сума, яку позивач в змозі надавати на утримання дочки - ОСОБА_4 на сьогоднішній день. Крім того, позивач як єдиний син зобов`язаний допомагати своєму батькові ОСОБА_7 1958 року народження, який є особою пенсійного віку та потребує фінансової допомоги.

14.12.2020 року представником відповідача - адвокатом Тинів І.Д. подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, та вважає, що не можуть бути задоволені судом, оскільки позивачем не надано суду доказів погіршення матеріального стану позивача, позивачем не надано суду доказів витрат пов`язаних з лікуванням ОСОБА_5 , також позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_6 не має батька та на позивача покладено обов`язок по утриманню ОСОБА_6 , оскільки його дружина не в змозі працювати. Також зазначає, що батько позивача ОСОБА_7 є пенсіонером та отримує призначеному йому пенсію. У ОСОБА_7 у приватній власності знаходяться дві земельні ділянки, які ОСОБА_7 здає в оренду ПАТ «Зернопродукт МХП», у зв`язку з чим він отримує додаткові доходи, а також у ОСОБА_7 у приватній власності знаходиться земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд а також житловий будинок загальною площею 99,95 кв.м. Дані факти свідчать про те, що ОСОБА_7 є матеріально забезпеченою особою і має можливість надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_1 , що спростовує доводи позивача в цій частині. Стосовно тверджень позивача, що дочка періодично проживає в нього і що він постійно надає кошти на всі необхідні витрати дитини, зазначає, що позивач, без відома матері дитини, забирав доньку до себе додому у зв`язку із чим ОСОБА_2 була змушена звернутись до органів опіки та піклування. Згідно Витягу з рішення від 17.09.2020р. №990 виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про встановлення порядку участі батькам у вихованні дітей», встановлено порядок участі батькові ОСОБА_1 , у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодних додаткових коштів на необхідні витрати дитини позивач не надає. На даний час, в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. ОСОБА_2 на даний час не працює, оскільки перебувала у декретній відпустці по догляду за другою дитиною - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також, ОСОБА_2 самостійно, без належної участі батька дитини, здійснює належне виховання доньки ОСОБА_3 , соціальну допомогу на малолітню доньку не отримує. Оскільки позивачем не обґрунтовані підстави на які він посилається та не надано докази на підтвердження погіршення його матеріального становища порівняно з тим, яке було у нього на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, а також, доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я його теперішньої дружини у зв`язку із вагітністю,- вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити з мотивів викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2017 року розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінено на дошлюбне - ОСОБА_2 . Малолітню дитину сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання з матір`ю. Рішення набрало законної сили 27.02.2017 року.

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 15.09.2017 року вбачається, що відповідачка - ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 04.07.2018 року серія № НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_7 , який є батьком позивача - пенсіонер за віком.

11.09.2019 року позивачем ОСОБА_1 зареєстровано шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 від 11.09.2019 року.

Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.09.2020 року №990 встановлено порядок участі батькові ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота з 12.00 до 19.00 год., друга та четверта неділя з 12.00 год. до 19.00 год.

Згідно копії свідоцтва про народження, дружина позивача ОСОБА_10 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії НОМЕР_5 від 29.08.2012 року та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 04.04.2019 року.

30.09.2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягуються аліменти в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 11.09.2020 року.

З копії виписки з історії хвороби вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 28.07.2020 року по 31.07.2020 року знаходилась на стаціонарному лікуванні, вагітність 12-13 тижнів.

Згідно копії довідки №21507 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру м.Івано-Франківська від 20.10.2020 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_7 від 04.12.2020р. № 235688516 вбачається, що, у приватній власності ОСОБА_7 знаходяться дві земельні ділянки цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер: :01:001:1268 площа 0,1379 га, кадастровий номер: :01:001:0358 площа 0,6822 га, які ОСОБА_7 здає в оренду ПАТ «ЗЕРНОПРОДУКТ МХП» код ЄРДПОУ: 31547211. Також, у приватній власності ОСОБА_7 знаходяться земельна ділянка кадастровий номер: :02:001:0044 площа 0,4672 га цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка кадастровий номер::02:001:0043 площа 0,15 га цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житловий будинок загальною площею 99,95 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно характеристики виданої директором ліцею та класним керівником Ліцею №7 вбачається, що мама приділяє належну увагу у вихованні дитини ОСОБА_3 , батько не відвідує навчальний заклад, не цікавиться навчанням дитини.

Згідно характеристики виданої директором ліцею та учителем Ліцею №22 вбачається, що ОСОБА_3 навчалась у ліцею №22 з 1 по 2 клас (2018-2020 р.р.), навчально-виховним процесом займається мати. Фактично батько (колишній чоловік) участі не приймав за даний період. Матір підходить до виховання дочки з усією відповідальністю, сприяє всебічно у розвитку дитини. Завжди йде на контакт з учителями, відвідує школу.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України,ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 та 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його матеріальний стан погіршився, оскільки він повторно одружився, у нього нова сім`я, окрім того він утримує дочку своєї нової дружини, в лютому 2021 року у нього народилася дитина, також зазначає, що матеріально допомагає своєму батьку, який є пенсіонером та потребує додаткового матеріального забезпечення.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Судовим наказом, виданим 30.09.2020 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області присуджено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу).

Позивач просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів з 1/4 частки від його заробітку на 3000,00 грн., тобто стягувати з нього на користь відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, ст.192 СК України передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення.

Проаналізувавши вищезазначені положення закону, зокрема, їх взаємозв`язок з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, суд вважає, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів.

Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений. Таке положення ч.3 ст.181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дитини, а також особи, з якою дитина проживає.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права позивача та виниклим між сторонами правовідносинам, а тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Суддя: О.А. Татарінова