Справа № 758/7359/19
Провадження № 2/697/47/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 березня 2021 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Льон О.М.
за участю секретаря Дрянової Н.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ :
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:
08.10.2019 ухвалою Подільського районного суду міста Києва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики передано на розгляд Канівського міськрайонного суду Черкаської області за підсудністю.
09.12.2019 ухвалою судді Канівського міськорайонного суду Русаковим Г.С. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.02.2020.
05.02.2020 у судове засідання позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ванджурак Р.В. не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 19.03.2020.
18.03.2020 позивач ОСОБА_1 направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.51).
19.03.2020 у судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ванджурак Р.В. не з`явилися, направили до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами, підготовче засідання відкладено на 29.04.2020 (а.с.59).
Відповідно до п. 2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 118 від 15.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 15.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи (а.с.63-64).
05.05.2020 ухвалою судді Льон О.М. прийнято до провадження справу та призначено підготовче засідання на 12.06.2020 (а.с.74).
12.06.2020 у судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ванджурак Р.В. не з`явилися, направили до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами, підготовче засідання відкладено на 17.07.2020, проведення якого призначено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу «EASYCON» за участю представника позивача Татунець В.В. (а.с.91).
17.07.2020 представник позивача адвокат Татунець В.В. направив до суду клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника (а.с.113).
17.07.2020 у судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ванджурак Р.В. не з`явилися, направили до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами, підготовче засідання відкладено на 19.08.2020 ( а.с.115-116).
18.08.2020 представник відповідача адвокат Ванджурак Р.В. направив до суду клопотання про витребування доказів та відкладення розгляду справи (а.с.128-130).
19.08.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті в іншому кримінальному провадженні (а.с.136).
Ухвалою суду від 09.10.2020 задоволено клопотання представника відповідача та витребувано докази: з Деснянського УП ГУНП у м.Києві інформації про рух кримінального провадження за заявою ОСОБА_2 від 21 січня 2020 року, відомості по якій зобов`язано внести до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 27.05.2020 року (справа №757/5753/20) та у позивача ОСОБА_1 оригіналу договору позики №1 від 11.05.2016 та оригіналу розписки від 11.05.2016 (а.с.161).
Ухвалою суду від 03.11.2020 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеконференції у зв`язку з карантинними заходами (а.с.179-180) .
Ухвалою суду від 11.11.2020 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.12.2020 (а.с.196-197).
24.12.2020 до суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_3 щодо розміру судових витрат (а.203-204).
24.12.2020 у судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ванджурак Р.В. не з`явилися, направили до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами, судове засідання відкладено на 05.02.2021 (а.с.206-207) .
05.01.2021 з Деснянського УП ГУНП у м.Києві надійшло повідомлення, що в Деснянському УП ГУНП у м. Києві відсутня ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва за № 757/5753/2020 у зв`язку з чим жодних відомостей до ЄРДР не вносилось та надати відповідь про рух кримінального провадження не представляється можливим (а.с.216).
05.02.2021 представник відповідача - адвокат Ванджурак Р.В. направив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.227-228).
05.02.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні, судове засідання відкладено на 22.03.2021(а.229),
Ухвалою суду від 22.03.2020 відмовлено у призначенні судової почеркознавчої експертизи (а.с.238).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували щодо заочного розгляду даної справи.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ванджурак Р.В. повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання та місцем роботи. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача та його представника до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно п.3 Договору сторони домовились, що позикодавець надає позичальнику позику на безоплатній основі - без сплати процентів за користування позикою.
П.2 Договору сторонами погоджено, що позика надається строком до 10.06.2016.
Таким чином, на підтвердження отримання у борг грошових коштів, відповідачем власноручно була складена та підписана розписка від 11.05.2016 (а.с.6), оригінал розписки знаходиться в матеріалах справи (а.с.159).
Однак, у строк повернення суми позики обумовлений у договорі та розписці від 11.05.2016 відповідач суму боргу не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання, права та законні інтереси позивача.
Відповідно до п.5 умов даного Договору сторони погодили, що у випадку зміни у бік збільшення або зменшення курсу гривні до долара США від зазначеного курсу у пункті 1 цього договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав в доларовому еквівалентові суми позики за комерційним курсом долара продажу долара США в ПАТ КБ «Євробанк», станом на день здійснення кожного платежу за цим договором( в тому числі у випадку додаткового повернення, або погашення в порядку звернення стягнення на предмет закладу, та/або примусового стягнення заборгованості, та/або погашення заборгованості будь-яким іншим шляхом).
Відповідно до п.9 Договору за прострочення виконання зобов`язань позичальник виплачує пеню в розмірі 2% від суми позики за кожен день.
15.04.2019 позивач надіслав відповідачу на адресу реєстрації його місця проживання вимогу про досудове врегулювання спору, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та витягом з сайту «Укрпошта» ( а.с.8-9).
Згідно з витягом з сайту «Укрпошта», вимога про досудове врегулювання спору надіслана цінним листом, не була отримана відповідачем ( а.с. 9).
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошовою суми або визначеної кількості рече ( ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Такий висновок зробив ВСУ в постанові від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц.
Таким чином, підписана відповідачем розписка від 11.05.2016 є документом, що підтверджує боргове зобов`язання відповідача, та містить умови отримання останнім в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України у встановлений у зобов`язанні строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно з позицією ВС, викладеною у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, стягнення з боржника боргу та його складових має відбуватися в іноземній валюті, в якій боржником отримано позику. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Відповідно до п.9 Договору за прострочення виконання зобов`язань позичальник виплачує пеню в розмірі 2% від суми позики за кожен день.
Станом на день початку прострочення виконання зобов`язання (11.06.2016) по поверненню позики курс 1 долар США за офіційним курсом НБУ становив - 25.0022 грн..
При розрахунку пені та компенсації 3 % річних у зв`язку з простроченням боржником виконання зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України враховується курс доларів на дату 04.06.2019.
Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, поскільки наявність між сторонами позикових відносин підтверджується оригіналом Договору позики, підписаним сторонами та оригіналом розписки, яка підтверджує як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобов`язання ОСОБА_2 повернути кошти ОСОБА_1 до 11.06.2016.
У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.
Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.
Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачував судовий збір , так як звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір".
Згідно вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-79, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики № 1 від 11.05.2016, що станом на 04.06.2019 становить еквівалент 116 185 доларів США, і згідно курсу продажу долару США ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на 04.06. 2019, 1 долар США - 27.3 грн., становить 3 171 850 грн., з яких:
- еквівалент 55 602 доларів США суми боргу, що станом на 04.06.2019 згідно курсу продажу долару США ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», 1 долар США -27.3 грн., становить 1517 934 грн.,
- еквівалент 4 981 доларів США трьох процентів річних, що станом на 04.06.2019 згідно курсу продажу долару США ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», 1 долар США - 27.3 грн., становить 135 981 грн.,
- еквівалент 55 602 доларів США пені, що станом на 04.06.2019 згідно курсу продажу долару США ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», 1 долар США - 27.3 грн., становить 1517 934 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 01 березня 2021 року.

Головуючий О . М . Льон