Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 березня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Мельник А.Г.

за участі секретаря судового засідання Одудовського С.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3

вимоги позивача: про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідача та третя особа в судове засідання не з`явився;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третьої особи.

1. Позивач 10 червня 2020 року звернувся до суду з цим позовом та вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , яка по день смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки, площами 2,4524 га, та 2,8273 га, які розташовані на території Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Однак, звернувшись в Шаргородську державну нотаріальну контору оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , позивач отримав відмову в оформленні спадщини через пропущений ним строк для подання такої заяви. Строк прийняття спадщини позивач пропустив тому, що не знав про існування заповіту. Вказує, що до нього зателефонували з Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та повідомили, що мати ОСОБА_4 зробила на нього заповіт в сільській раді. Отримавши дублікат заповіту та поставивши відповідну відмітку позивачу пояснили, що йому потрібно звернутись в нотаріальну контору, щоб прийняти спадщину після смерті матері. Для оформлення права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач просить визнати пропущений строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що пропущений з поважних причин; ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після (а.с.2-4).

2. На підтвердження позовних вимог позивач надав копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , копію свого свідоцтва про народження, копію довідки виконавчого комітету Пасинківської сільської ради, копію заповіту, копії державних актів про право власності на земельну ділянку, копії витягів зі Спадкового реєстру, постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

3. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте 14 грудня 2020 року від неї надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивач не вказав та не надав доказів, коли саме йому повідомили працівники Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про наявність заповіту та дату отримання ним дублікату заповіту. Вважає, що незнання позивача про наявність заповіту не є об`єктивною, непереборною істотною обставиною (труднощами), що перешкоджала йому звернутись із заявою про прийняття спадщини, а також вказує, що позивач є сином померлої ОСОБА_4 , а тому входить до першої черги спадкоємців за законом . Навіть не знаючи про наявність заповіту, позивач мав право на звернення у встановленому законодавством порядку із заявою про прийняття спадщини. Тому, вказує на відсутність поважних причин та підстав пропуску ним строку для прийняття спадщини. Крім цього, вважає, що позивач пропустив строки позовної давності, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому строк прийняття спадщини минув 14 червня 2009 року. Після спливу строку прийняття спадщини у позивача виникло право на звернення до суду з заявою продовження строку для прийняття спадщини. Позивач був обізнаний про обставини смерті матері, оскільки був присутній на похоронах, що ним не заперечується. Відтак строк позовної давності минув 14 червня 2012 року. Позивач звернувся із цим позовом до суду 3 червня 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Клопотання про поновлення строку позовної давності позивач не подавав. Також, вказує, що позивач не вперше звертається з відповідним позовом до суду з цих самих підстав, а тому вказана обставина підтверджує безпідставність вимог позивача та те, що він пропустив строк прийняття спадщини без поважних причин (а.с.138-139).

4. 18 січня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він вважає, що відзив на позовну заяву відповідача є необґрунтованим, а його позовна заява підлягає задоволенню. Вказує, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як не знав про існування заповіту складеного на нього. Просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі (а.с.146-147).

5. Від третьої особи ОСОБА_3 20 листопада 2020 року до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутність у зв`язку із станом здоров`я, не заперечує щодо задоволення позовних вимог та ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.122).

ІІ. Пояснення учасників справи.

6. Позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що про існування складеного його матір`ю ОСОБА_4 заповіту не знав, дізнався про нього в 2014 році від працівників сільської ради. Крім цього, пояснив, що вже звертався до суду з таким же позовом про продовження строку для прийняття спадщини, однак, в подальшому, за його заявою позов було залишено без розгляду. Вказав, що отримував у 2019 році повідомлення від державного нотаріуса про своє право на спадкове майно за заповітом після смерті своєї матері.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві було запропоновано надати в строк до 25 серпня 2020 року відзив на позовну заяву (а.с.21).

8. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 серпня 2020 року підготовче судове засідання відкладено та витребувано в Шаргородській державній нотаріальній конторі належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33).

9. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 серпня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, передано за підсудністю до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.93).

10. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду запропоновано надати в строк до 2 грудня 2021 року: відповідачу - відзив на позовну заяву, а третій особі пояснення щодо позову (а.с.99).

11. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. Згідно з поштовим повідомленням, відповідач отримала вказані документи 7 грудня 2020 року (а.с.135).

12. 14 грудня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог (138-139). З додатків доданих до відзиву вбачається, що відзив 11 грудня 2020 року було надіслано позивачу та третій особі (а.с.136,137).

13. 18 січня 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.146-147).

14. Ухвалою суду від 28 січня 2021 року підготовче судове засідання по даній справі відкладено за клопотанням позивача, у зв`язку із його госпіталізацією (а.с.155).

15. Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року підготовче судове засідання по даній справі відкладено за клопотанням позивача, у зв`язку зі станом його здоров`я (а.с.161).

16. Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року підготовче провадження закрите, а справа призначена до судового розгляду (а.с.164).

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

17. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області (а.с.6).

18. Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мовчани Жмеринського району Вінницької області, його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.7).

19. Згідно із копією довідки виконавчого комітету Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 3 квітня 2019 року №185, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . На день смерті разом із спадкодавицею ніхто не був зареєстрований та разом не проживав. Спадкоємцями за заповітом є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.8).

20. Відповідно до копії заповіту від 10 квітня 2000 року, ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все майно, будівлі, земельну ділянку і взагалі, все те, що буде її належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає своїм дітям: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.9).

21. Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №086233 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 2,8273 га на території Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).

22. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №086232 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 2,4524 га на території Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).

23. Згідно із копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 15 квітня 2010 року Шаргородською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 (а.с.12-13).

24. Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніна О.О. від 2 квітня 2019 року №6682/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що він пропустив шестимісячний строк для такого звернення (а.с.14).

25. Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22 вересня 2020 року №61754631, Шаргородською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 та 8 серпня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.37).

26. Відповідно до спадкової справи №0215/2010, заведеної 15 квітня 2010 року Шаргородською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 видно, що відповідач ОСОБА_2 також пропустила строк для прийняття спадщини, однак рішенням Шаргородського районного суду від 8 грудня 2009 року такий строк їй було додатково визначено судом (а.с.42). Після цього вона звернулася до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини за законом, повідомивши про наявність інших спадкоємців за законом, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.40). Нотаріус в 2013 році з`ясував, що спадкоємцями за законом майна померлої ОСОБА_4 є позивач, відповідач та третя особа (а.с.48, 49, 50). В подальшому було встановлено наявність заповіту, складеного спадкодавцем на користь її дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.52). Згідно із копією повідомлення державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори від 18 березня 2019 року №582/01-16, позивача було повідомлено про його право на спадкування за заповітом відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с 53-54). Після цього нотаріус з`ясовував у суді чи не зверталися ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з позовами про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини, та отримав відповідь про те, що такі позови дійсно надходили на розгляд Шаргородського районного суду, однак у зв`язку із поданням позивачами відповідних заяв, вони були залишені без розгляду (а.с.55, 56, 57). Врешті 8 серпня 2019 року нотаріус видав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все спадкове майно відповідачу ОСОБА_2 (а.с.80, 83). Після цього 19 листопада 2019 року третя особа ОСОБА_3 звертається до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і надає йому копію заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 4 жовтня 2019 року про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.88).

V. Оцінка Суду.

27. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

28. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

29. Вказаний спір регулюється положеннями глави 84 та 85 Книги шостої (Спадкове право) Цивільного кодексу України.

30. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

31. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

32. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

33. Як встановлено у судовому засіданні, позивач постійно не проживав зі спадкодавцем, тому повинен був у шестимісячний строк після її смерті подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

34. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

35. Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

36. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

37. Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

38. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

39. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

40. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

41. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17.

42. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

43. Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12.

44. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

45. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

VI. Загальні висновки Суду.

46. Оцінивши надані позивачем докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, Суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, однак недостатніми. Ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, проте у своїй сукупності вони не підтверджують обставини порушення спадкових прав позивача. Позивач, будучи обізнаним з 2014 року (як видно з матеріалів спадкової справи) про наявність заповіту, що був складений спадкодавцем на його користь та наявність спадкового майна після смерті його матері ОСОБА_4 , не скористався своїм прав на отримання спадщини, маючи можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою або подати особисто, зволікав із вчиненням відповідних дій ще протягом шести років. В даному випадку нотаріус виконав свій обов`язок та повідомив позивача про його право на спадкування за заповітом відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с 53-54). В судовому засіданні позивач підтвердив, що цей лист від нотаріуса він отримав, однак протягом десяти днів, як вказано в повідомленні, до нотаріуса не прийшов. Пояснити суду чому позов про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини він просив залишити без розгляду в 2019 році, позивач також не зміг. Крім цього, позивач не був об`єктивно позбавлений можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини в межах 6-місячного строку як спадкоємець за законом першої черги на рівні із відповідачем, при цьому навіть не знаючи про заповіт. Тому суд вважає, що об`єктивних причин, які стали перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачем не наведено.

47. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені у судовому засіданні докази свідчать про відсутність обґрунтованих підстав, вважати, що позивачем пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 12, 13, 18, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України , Суд, -

у х в а л и в :

1. В задоволенні позову позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду виготовлено 31 березня 2021 року.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2 , ід. № НОМЕР_3 , мешканець мешканця АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, ід. № НОМЕР_4 , мешканка АДРЕСА_3 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, ід. № НОМЕР_5 , мешканка АДРЕСА_4 .

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК