Справа №463/2514/21
Провадження №2-н/463/477/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

30 березня 2021 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І., розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично надані послуги водопостачання та водовідведення,

встановив:

Заявник ЛМКП «Львівводоканал» звернувся до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржників заборгованості за фактично надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 4436,47 грн. Згідно розрахунку, вказана заборгованість обрахована за період з січня 2016 року по січень 2021 року.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Так, як вбачається з матеріалів справи № 463/218/19 (провадження № 2-н/463/132/19), ЛМКП «Львівводоканал» вже зверталось з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 6087,97 грн. За наслідками розгляду цієї заяви 30.01.2019 суддею Личаківського районного суду м. Львова видано відповідний судовий наказ про стягнення згаданої вище заборгованості.

Після цього боржник сплатила 2000 грн., внаслідок чого заборгованість зменшилась до суми 4487,97 грн., а в листопаді 2020 їй було нараховано плату в розмірі 318,41 грн., після чого заборгованість збільшилась до суми 4436,47 грн. і саме цю суму заявник повторно просить стягнути шляхом видачі судового наказу.

Отже, у справі яка розглядається та у справі № 463/218/19 стягувач заявив ті самі вимоги до того самого боржника, що відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України виключає можливість видачі судового наказу у даній справі в частині вимог, які охоплені судовим наказом від 30.01.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

В силу вимог п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд не розглядає заяву по суті, а згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Системний аналіз вказаних вище правових норм свідчить про те, що положення ч. 3 ст. 165 ЦПК України підлягають застосуванню лише в тому випадку, коли заявником заявлено дві і більше вимоги, одна з яких може бути розглянута в порядку наказного провадження, а інша ні. Наприклад, коли заявлено вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та моральної шкоди, де перша вимога підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а друга ні.

У справі яка розглядається як вимога про стягнення заборгованості, за якою вже виданий судовий наказ так і вимога про стягнення заборгованості обрахованої після видачі судового наказу підлягають розгляду в порядку наказного провадження, а тому немає підстав застосовувати до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 165 ЦПК України.

Таким чином, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України та з урахуванням аналогії закону слід відмовити у видачі судового наказу в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 162, 165, 168 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівводоканал» у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за фактично надані послуги водопостачання та водовідведення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Леньо С. І.