РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

02 квітня 2021 року

Справа №451/893/20
Провадження № 2/451/233/21

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну справу №451/893/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

11 червня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вони зареєстрували 1.08.2017 року у Виконавчому комітеті Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, про що складено актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 виданим 01.08.2017р., Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Від шлюбу у подружжя народилися неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 27 вересня 2017 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Дочка подружжя, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною-інвалідом, що підтверджує медичний висновок №30 про дитину-інваліда віком до 18 років від 18.10.2017року. На час подання позову відповідач проживає з позивачем і дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не надає жодних коштів на утримання дитини. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з Позивачем по АДРЕСА_1 , що підтверджує довідка №265 від 15.05.2020 року, видана Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , суму судових витрат 2000,00 грн., які позивач понесла у зв`язку із розглядом справи(а.с.3-6).

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Щодо винесення заочного рішення у справі не заперечують (а.с.45).

Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через офіційний сайт Радехівського районного суду Львівської області (а.с.44).

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.247 та ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено в спрощеному позовному провадженні, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд встановив, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01 серпня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області 1.08.2017 року (а.с.9).

Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво, серії НОМЕР_2 , видане Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 27 вересня 2017 року, актовий запис №131(а.с.10).

З довідки №265 від 15.05.2020 року, виданої Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , склад сім`ї наступний: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 дочка, ОСОБА_5 свекруха(а.с.12).

Як вбачається з копії медичного висновку №30 від 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дитиною-інвалідом, висновок дійсний до 18 жовтня 2022 року(а.с.11).

Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем та перебувають на матеріальному утриманні позивача і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня.

Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати.

Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону.

Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, суд робить висновки про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров`я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

В позовній заяві, представник позивача в позовних вимогах просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені з розглядом справи.

22 січня 2021 року представником позивача у справі подані докази понесених витрат із наданням правових послуг адвоката в розмірі 2000,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3. ст. 133 ЦПК України).

У відповідності з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013).

У постанові від 01.10.2002 по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

На підтвердження сплати витрат пов`язаних із сплатою коштів на правову допомогу представником позивача було надано: Договір №15/05/1 про надання правової допомоги від 15 травня 2020 року; протокол погодження ціни до договору №15/05/1, про надання правової допомоги від 15 травня 2020 року; квитанції про оплату, які сплачені позивачем ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що витрати із наданням правових послуг адвоката Палащук В.М. підлягають відшкодуванню у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265,279,430 ЦПК України та ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11 червня 2020 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень судових витрат, пов`язаних із наданням останній правових послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 (вісімдесят) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Радехівського районного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 2 квітня 2021 року.