КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 квітня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/9059/16-ц

Апеляційне провадження № 88-ц/824/36/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гребнєва Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М., заінтересовані особи: Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Лимар Юрій Вікторович, заступник директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Сіротінкіна Катерина Геннадіївна, -

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23 січня 2018 року та її скасувати.

Скаргу обґрунтовувала тим, що згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № 54600593 зазначено, що 23 січня 2018 року державним виконавцем Черухою О.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а 27 липня 2018 року винесено постанову про відновлення виконавчого та 26 жовтня 2018 року постанову скасовано. При цьому, у постанові про відновлення виконавчого провадження № 54600593 державний виконавець посилався на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року. Однак вказана ухвала від 22 червня 2018 року не стосується постанови про закінчення виконавчого провадження, а нею визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню № 54600593 при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 січня 2018 року та скасовано цю постанову.

Крім того, посилаючись на скасування постанови про відновлення виконавчого провадження № 54600593 державний виконавець Черуха О.М. зазначав про постанову Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, однак єдина постанова Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року не містить жодного слова про постанову про закінчення виконавчого провадження від 23 січня 2018 року. Зазначала, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року про поновлення її на роботі досі не виконано. Тому вважає, що дії державного виконавця Черухи О.М. щодо винесення постанови від 23 січня 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 54600593 є незаконними. Вказувала, що постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 23 січня 2018 року не отримувала, що підтверджується відсутністю у матеріалах виконавчого провадження доказів, які б свідчили про направлення їй вказаної постанови (т. 1 а.с. 1-8).

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року вказану скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23 січня 2018 року скасовано (т. 2 а.с. 229-230).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 06 жовтня 2020 року директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Лимар Ю.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні скарги відмовити (т. 3 а.с. 32-68).

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції належним чином не дослідив та не надав оцінку обставинам, які викладені в судових рішеннях, зокрема, не врахував постанову Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, які набрали законної сили. З вказаних рішень вбачається, що судами у встановленому порядку вже розглядалася справа зі спору між тими самими сторонами та про той самий предмет і з тих самих підстав, тобто ОСОБА_1 уже оскаржувала дії державного виконавця та просила скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19 січня 2018 року. Звертав увагу на те, що постанова державного виконавця Черухи О.М. від 23 січня 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 54600593 відсутня та як документ не видавалася. Зі змісту матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження саме 19 січня 2018 року, а не 23 січня 2018 року, як про це зазначено в оскаржуваній ухвалі. Тому вважає, що 23 січня 2018 року державний виконавець не виносив жодної постанови про закінчення виконавчого провадження № 54600593.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року задоволено частково. Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року скасовано. Закрито провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М., заінтересовані особи: Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Лимар Ю.В., заступник директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Сіротінкіна К.Г. (т. 4 а.с. 220-227).

01 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами, у якій просила змінивши постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року за ново виявленими обставинами, залишити ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року без змін (т. 5 а.с. 1-49).

Заяву обґрунтовувала тим, що 17 лютого 2021 року юрист Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва Михайлюк О.В. заявив, що їм було виготовлено інший примірник ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року, яку було скасовано постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року. У цій ухвалі було вказано, що на виконання вимог ухвали суду від 26 червня 2020 року СВ Деснянського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві надав завірену належним чином копію особової справи ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 0008764, з якої вбачається, що в особовій картці працівника ОСОБА_1 міститься наказ Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва від 12 червня 2018 року № 127 про звільнення ОСОБА_1 з 13 червня 2018 року з посади лікаря-стоматолога терапевта стоматологічного відділення філії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва. В особовій картці працівника ОСОБА_1 наказу про поновлення на вказаній посаді не міститься.

Вважала, що ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року не може бути скасована, оскільки підприємством надано протокол огляду особової справи слідчим у зв`язку з винесенням наказу про її звільнення 29 червня 2016 року, опис якого свідчить, що станом на 05 січня 2018 року у особовій справі ОСОБА_1 відсутній наказ від 31 жовтня 2017 року про нібито поновлення на роботі, на яке міститься посилання у постанові Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.

Зазначала, що апеляційну скаргу та усі інші процесуальні документи до апеляційного суду подавав неуповноважений представник Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва Михайлюк О.В., вводячи суд в оману. При цьому, у витязі зі статуту Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва вказано, що виключно директор уповноважений представляти їхні інтереси в судах. Крім того, Михайлюк О.В. представляє інтереси іншого Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр», ніж те, у якому працювала ОСОБА_1 , оскільки її трудова книжка свідчить, що вона з 2004 року працювала лікарем поліклініки 4 Деснянського району міста Києва. Враховуючи вказане, просила також застосувати до Михайлюка О.В. та державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, проте, були сповіщені належним чином. Заявник ОСОБА_1 була сповіщена про розгляд справи судом врученням повідомлення особисто, про що є відмітка працівників пошти. Інші особи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси електронної пошти із забезпеченням фіксації таких повідомлень (т. 5 а.с. 55-57, 104-105).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Таким чином, судом апеляційної інстанції забезпечено право осіб, які беруть участь у справі, з`явитись до суду, а явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, судова колегія дійшла висновку, що в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими слід відмовити за таких підстав.

За змістом ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Зазначена норма містить вичерпні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Розрізняти також слід нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, чи підставою для звернення особи з позовом з певними вимогами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу та відмова суду у прийнятті доказів також не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Перевіривши доводи заявника апеляційний суд вважає, що посилання заявника на відсутність наказу від 31 жовтня 2017 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 не підлягали доказуванню у цій справі, оскільки мали б встановлюватись під час розгляду іншої справи.

Так, предметом апеляційного перегляду у даній справі була ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року, якою скаргу ОСОБА_1 було задоволено, постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М. про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23 січня 2018 року скасовано (т. 2 а.с. 229-230).

В ході розгляду справи було встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено частково, визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню № 54600593 при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 січня 2018 року. Скасовано постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню № 54600593 про закінчення виконавчого провадження від 19 січня 2018 року (т. 2 а.с. 140-144).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року скасовано. Постановлено по справі ухвалу нового змісту, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (т. 2 а.с. 149-152).

У вказаній постанові апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою та просила визнати неправомірними дії державного виконавця Черухи О.М. відносно здійснення процесуальної дії щодо появи постанови від 23 січня 2018 року щодо закриття виконавчого провадження по справі, скасувати постанову від 23 січня 2018 року щодо закриття виконавчого провадження та зобов`язати відновити виконавче провадження № 54600593 (т. 2 а.с. 149).

За наслідками розгляду справи, суд апеляційної дійшов висновку, що законність видання наказу від 31 жовтня 2017 року № 216 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконання підприємством рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року була предметом перевірки районного суду під час вирішення спору, за результатами розгляду якого визнано доведеним виконання рішення про поновлення скаржника на роботі, проте незаконне розірвання трудового договору згідно наказу № 222 від 07 листопада 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року залишено без змін (т. 3 а.с. 11-14).

Верховним Судом зроблено висновки, що апеляційний суд, вірно застосувавши норми права, встановивши, що законність видання наказу від 31 жовтня 2017 року № 216 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконання підприємством рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі була предметом перевірки при ухваленні рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року, з урахуванням змін, внесених постановою Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року, яким визнано доведеним виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі (частина четверта статті 82 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем було дотримано вимог статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено, що питання про законність дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження № 54600593 у зв`язку з повним виконанням рішення суду було предметом розгляду у іншому провадженні у справі № 754/9059/16-ц, зокрема, постановою Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, встановлено факт виконання рішення про поновлення скаржника на роботі за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 серпня 2017 року та відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вказане, наведені обставини у заяві не є нововиявленими, тобто істотними для справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка зверталася із заявою, на час розгляду справи.

Також колегія суддів не прийняла до уваги доводи ОСОБА_1 , що представництво інтересів Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва здійснював неуповноважений представник, оскільки вказані обставини процесуальним законом не віднесені до нововиявлених.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що зазначені у заяві обставини не є нововиявленими, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судом апеляційної інстанції, у провадженні про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не встановлено підстав для постановлення окремої ухвали (ст. 262 ЦПК України) та(або) застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу (ст. 148 ЦПК України) до директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Лимар Ю.В. та державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черухи О.М., а тому в цій частині заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами - відмовити.

Постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 02 квітня 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова