У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

02.02.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, з даною заявою, яка зареєстрована судом 03.03.2021 року, мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №1301/ФКВ-07 від 12.10.2007 року. На виконання зазначеного рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 1003/17810/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми заборгованості. Ухвалою від 11.11.2020 року замінено стягувача ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за виконавчим документом виданим на підставі рішення суду від 21.12.2012 року у справі №1003/17810/12. На даний час, жодного виконавчого провадження з виконання рішення суду від 21.12.2012 року по справі № 1003/17810/12 з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором № 1301/ФКВ-07 від 12.10.2007 року, не відкрито. Згідно матеріалів кредитної справи, що була передана ПАТ «Дельта банк» правонаступнику ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вбачається, що виконавче провадження №40476079, яке було відкрито щодо виконання рішення суду від 21.12.2012 року по справі № 1003/17810/12, було завершено Білоцерківським МВ ДВС, зазначений виконавчий документ, мав бути повернутий стягувачу. Разом з тим, в матеріалах кредитної справи, що була передана ПАТ «Дельта банк» відсутні виконавчі документи про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості, що підтверджується Актом приймання-передачі документів до Договору про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року. Крім того, з телефонної розмови з представниками Білоцерківського МВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стало відомо, що виконавчий документ по справі № 1003/17810/12 з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відправлявся на адресу стягувача, але надати належне підтвердження факту відправки виконавчого документа, представники вищезазначеного відділу не мають можливості.Таким чином, виконавчий лист фактично було втрачено, а строк його пред`явлення для повторного виконання пропущено. В зв`язку з цим просили суд видати дублікат виконавчого листа по справі № 1003/17810/12, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми заборгованості та поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі № 1003/17810/12.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про, день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.12.2012 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 285 846,48 грн. та 2858,46 грн. судового збору, всього 288 704 грн. 94 коп..

На виконання вказаного рішення суду 14.01.2013 року було видано виконавчий лист №1003/17810/12, провадження № 2/1003/4863/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 285 846,48 грн. та 2858,46 грн. судового збору, всього 288 704 грн. 94 коп.

11.11.2020 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про заміну сторони виконавчого провадження, та замінено первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» у справі №1003/17810/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до вимог п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Згідно ст. 433ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони в кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. А тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як вбачається з результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП (а.с. 89) станом на 01.02.2021 року відомості про виконавче провадження з виконання рішення суду від 21.12.2012 року по справі № 1003/17810/12 з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта банк», відсутні.

Разом з тим, постановою старшого державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС було відкрито виконавче провадження №40476079, щодо примусового виконання виконавчого листа по справі №1003/17810/12, 2/1003/4863/12, виданого 14.01.2013 року (а.с. 90).

В обґрунтування поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник вказав, що згідно матеріалів кредитної справи, що була передана від ПАТ «Дельта банк» правонаступнику ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» виконавче провадження №40476079, яке було відкрито щодо виконання рішення суду від 21.12.2012 року по справі № 1003/17810/12, було завершено Білоцерківським МВ ДВС, однак, зазначений виконавчий документ, мав би бути повернутий стягувачу. Разом з тим, в матеріалах кредитної справи, що була передана ПАТ «Дельта банк» правонаступнику ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно Акта приймання-передачі документів до договору про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року, відсутні виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Тобто, заявник не міг реалізувати своє право щодо отримання дублікатів виконавчих листів в межах строку пред`явлення їх до виконання, а тому пропустив вказаний строк з поважних причин.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ... право на звернення до суду було білюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатисьяк невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» заява № 23465/03 від 06.10.2011 року, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішенні винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення усправі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як цепередбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан протиМолдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складомчастина судового розгляду (пункт 43).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання стягувачем оригіналу виконавчого документа, що унеможливило звернення нового стягувача до виконавчої служби для виконання рішення суду, оригінал виконавчого листа втрачено, рішення не виконано, тому, заява стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 273, 354, 355, 433 ЦПК України, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, задовольнити.

Поновити ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №1003/17810/12, 2/1003/4863/12, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 285 846,48 грн. та 2858,46 грн. судового збору, всього 288 704 грн. 94 коп.

Видати дублікат виконавчого листа №1003/17810/12, 2/1003/4863/12 на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 285 846,48 грн. та 2858,46 грн. судового збору, всього 288 704 грн. 94 коп.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 05.04.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко