С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_______________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1565/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

22 грудня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - адвоката Левочко Я.А.

представника Відповідача - адвоката Покоєвича А.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

ІІ. Описова частина

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання укладеного з нею шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Ухвалою від 06.08.2020 відкрито спрощене провадження у справі за вимогами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

06.10.2020 до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з Позивачкою, а також про стягнення з неї аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Ухвалою від 12 жовтня 2020 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду, а суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

27 липня 2021 року судом задоволено заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду її вимог про стягнення аліментів.

Свої вимоги Позивачка мотивує тим, що 20 грудня 2008 року вони з Відповідачем зареєстрували шлюб, від якого вони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що з кінця 2019 року шлюбні відносини з Відповідачем у них припинені, спільне господарство не ведеться, і подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе.

У зв`язку з цим Позивачка просить суд розірвати шлюб.

У зустрічній позовній заяві Відповідач зазначив, що сторони продовжували проживати разом в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , до 19.07.2020, вели спільне господарство, проте у зв`язку з неодноразовими конфліктами, які провокувала Позивачка, він переїхав в квартиру своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач вказує, що через конфлікти з матір`ю їх син став проживати з ним, а Позивачка на сьогодні майже сином не цікавиться.

Відповідач стверджує, що він несе усі витрати на утримання дитини, проте для найбільш повного забезпечення матеріальних потреб вважає, що допомога з боку Позивачки також має бути регулярною.

Відтак, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини від її доходів щомісячно.

У судовому засіданні Позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу з Відповідачем, проте проти стягнення з неї аліментів заперечувала. Зазначила, що дійсно, на сьогодні їх спільний син проживає разом з Відповідачем, проте в подальшому питання про визначення місця проживання дитини ще підлягатиме вирішенню. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що також несе частину витрат на утримання сина, а тому вимоги Відповідача безпідставні.

Відповідач ОСОБА_2 також наполягав на розірванні шлюбу. Крім того, підтримав зустрічні позовні вимоги про стягнення аліментів, оскільки саме з ним проживає ОСОБА_3 , і саме Відповідач несе основні витрати на його утримання.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно з`ясувавши обставини, на які Сторони посилаються як на підставу своїх вимог, суд вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 21 грудня 2008 року в між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (запис №1246).

Від шлюбу Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 видане 19 жовтня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області).

З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та на примирення не згодні.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відтак, вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 183 Кодексу визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Безспірно встановлено, що на день вирішення справи неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з батьком - ОСОБА_2 . Посилання Позивачки на те, що питання про місце проживання дитини остаточно між батьками не вирішене, не свідчить про необгрунтованість вимог Відповідача про стягнення аліментів, який наразі несе основну частину витрат на утримання ОСОБА_3 , як особа, з якою дитина проживає.

Зміст пояснень Сторін дозволяє суду прийти до висновку про те, що вони не змогли досягти згоди щодо порядку участі матері - ОСОБА_1 - у матеріальному утриманні її сина.

Відтак, суд вважає можливим визначити до щомісячного стягнення з Позивачки суму аліментів в розмірі 1/4 частини всіх її доходів, що не буде непомірним тягарем для неї, і в той же час у гідній мірі забезпечуватиме належний рівень матеріального утримання неповнолітнього сина.

Згідно з ч. 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь Позивача в розмірі 840 гривень 80 коп.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 112, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Зустрічні позовні вимоги про розірвання щлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 20 грудня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №1246) розірвати.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2020 року до повноліття дитини.

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: