Справа № 184/192/21
Номер провадження 2/184/253/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

02 квітня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського,1Д, м. Київ, 01001, для листування: вул. Набережна Перемоги,50, м. Дніпро, 49094) до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом посилаючись на наступні обставини.

Між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н від 15.04.2013 року, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Позивачем 12.02.2020 року була направлена претензія кредитора до Покровської міської державної нотаріальної контори. 24.03.2020 року із нотаріальної контори отримано відповідь. Станом на дату смерті боржника заборгованість становить 13108,63 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь зі спадкоємця ОСОБА_1 .

В судове засідання представник позивача не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їхньою відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила, відзив не надала.

Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

02.04.2021р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н від 15.04.2013 року, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно дії ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердив свою згоду щодо підписаної заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, що підтверджується підписом у заяві.

Підписання даного кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором № б/н від 15.04.2013 року виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .

Позивачем 12.02.2020 року була направлена претензія кредитора до Покровської міської державної нотаріальної контори.

Разом з тим, листом від 14.02.2020р. Покровська міська державна нотаріальна контора надала відповідь, згідно якої ними була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості щодо спадкоємців померлої у Покровської міської нотаріальної контори відсутні. При заведенні спадкової справи необхідно насамперед перевірити по Спадковому реєстру наявність або відсутність спадкової справи, ця послуга є платною. У зв`язку із чим просять направити на адресу Покровської міської державної нотаріальної контори сплачену квитанцію за перевірку вказаної інформації.

12.06.2020 року позивачем було направлено лист-претензію до спадкоємців позичальника, в якому зазначено, що заборгованість померлої на час смерті становить 13108,63 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Окрім цього, ст.1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.

Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що за паспортними даними відповідач зареєстрована за тією ж адресою, що і позичальник, а відтак остання згідно ч.3 ст.1268 ЦК вважається такою, що при йняла спадщину, оскільки заяви про відмову від прийняття спадщини від неї не надходило.

Так, відповідно до ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем на час смерті. У свою чергу відомості про місце реєстрації ОСОБА_1 не можуть свідчити про фактичне місце її проживання.

Крім того слід зазначити, що відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Із наведено вбачається, що коло спадкоємців, які могли б прийняти спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України є значно ширшим та не обмежується лише відповідачем, до якого заявлено вказаний позов.

Отже із наведеного слідує, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено прийняття відповідачем у повному обсязі спадщини після померлого позичальника ОСОБА_2 .

Як роз`яснив Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям.

Обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором, спадкоємцем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини; наявність та розмір спадкового майна; згода поручителя відповідати перед кредитором за будь-якого нового боржника; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором; пред`явлення позову до поручителя в межах строку, визначеного законодавством (ст. 1281 ЦК).

Водночас жодних доказів, стосовно наявності спадкового майна та його вартості, в межах якої може бути стягнуто заборгованість, позивачем до суду не надано.

Водночас, відомості про місце реєстрації відповідача не може свідчити про право власності останньої на вказане майно.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позивачем не надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог, а саме доказів того, що відповідач прийняла спадщину та доказів вартості спадкового майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст.141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2102 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-257,268,289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.04.2021р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова