СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13265/19

пр. № 2/759/387/21

17 березня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

судді: Шум Л.М.

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, суд

УСТАНОВИВ:

22.07.2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 26.01.2006 року нею укладено шлюб із ОСОБА_1 . У шлюбі народились діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У зв`язку із тим, що подружнє життя не склалось, у червні 2019 року вона звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовом про розірвання шлюбу і рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2019 року позов був задоволений.

Далі зазначає, що 23.04.2010 року ними була придбана 3-х кімнатна квартира, загальною площею 96,00 кв.м., житловою площею 52,50 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 . Вказана квартира зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О., зареєстрованого в реєстрі за №1245. Вартість квартири за договором - 775 200 грн.

Зазначає що, вищезазначена квартира придбана у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, грошові кошти за договором купівлі-продажу були сплачені в повному обсязі у цей же період, тому вказане нерухоме майно належать подружжю на праві спільної сумісної власності й відповідно до нього застосовується положення СК України щодо поділу майна подружжя.

Проте, ОСОБА_1 відмовляється поділити спірну квартиру у добровільному порядку шляхом переоформлення на неї належної їй Ѕ частки, в зв`язку з чим вона просить позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, визначено головуючого суддю Скрипник О.Г. (а.с.33)

24.07.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 40).

24.07.2019 року ухвалою суду заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 задоволено частково та заборонено вчиняти дії пов`язані з відчуженням квартири АДРЕСА_2 (а.с.42-43).

13.08.2019 року надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 в якому останній заперечував проти задоволення позову ОСОБА_2 , оскільки 23.11.2005 року ним, разом із батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було приватизовано квартиру, що була розташована за адресою АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва на право власності № 5407 від 23.11.2005 року.

30.12.2009 року ним та батьками зазначену квартиру було продано ОСОБА_6 , вартість квартири на момент продажу становила 439 008 грн. 00 коп. В цей же день, на зазначені кошти ОСОБА_1 та його батьками у ОСОБА_7 було придбано 2 окремі квартири за адресою АДРЕСА_4 - придбана ОСОБА_1 (вартістю 215 413грн. 00 коп.) та квартира за адресою АДРЕСА_5 - придбана його батьками (вартістю 223 595 грн. 00 коп.).

В подальшому ним ОСОБА_1 було прийнято рішення з продажу зазначеної квартири, з метою поліпшення своїх та своїх дітей житлових умов та 23.04.2010 року ним продано квартиру за адресою АДРЕСА_4 з урахуванням проведеного ремонту за 960 000 грн. та цього ж дня придбано іншу квартиру за адресою АДРЕСА_1 вартістю 775 200 грн.

Таким чином, вважає, що на підставі вищевикладеного прослідковується, що спірна квартира є його особистою приватною власністю, оскільки придбана за особисті дошлюбні кошти та не підлягає розподілу (том 1 а.с.48-51).

26.09.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю (том 1 а.с.95-99).

30.10.2019 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (том 1 а.с. 125).

20.01.2020 року ухвалою суду зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без розгляду (том 1 а.с. 198).

24.12.2019 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву про визнання майна особистою приватною власністю від ОСОБА_2 в якому остання заперечувала проти задоволення заяви, оскільки 30.12.2009 року під час перебування у зареєстрованому шлюбі між нею та позивачем на підставі нотаріально посвідченого договору було придбано квартиру АДРЕСА_6 за ціною 215 413 грн. Згідно п. 11 договору купівлі-продажу зазначеної квартири ОСОБА_1 , (покупець) повідомив, що на момент підписання цього договору перебуває у зареєстрованому шлюбі, тому надає нотаріально посвідчену згоду дружини на придбання вказаної квартири. Зазначена квартира була придбана у стані новобудови, одразу після будівельників.

Звертає увагу суду, що на момент придбання цієї квартири вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із тим, за час перебування у шлюбі, внаслідок трудових та грошових спільних їх затрат в квартирі робився ремонт, проводились інші поліпшення у зв`язку із чим вартість квартири значно збільшилася та на момент продажу становила 960 000 грн.

23.04.2010 року ними було придбано спірну квартиру за адресою АДРЕСА_1 вартістю 775 200 грн.

Також зазначає, що 21.04.2010 року її батько ОСОБА_8 уклав з ТОВ «Благовіст» попередній договір №600074 про намір укласти у майбутньому договір купівлі-продажу належної йому квартири АДРЕСА_7 , відповідно до умов якого продавець передав покупцю правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості, а покупець-продавцю гарантійний платіж у розмірі 39 750 грн. Вказані кошти батько подарував їй й вони також були використані для купівлі та оформлення спірної квартири.

Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви (том 1 а.с.169-173).

20.01.2020 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Поділено майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя - квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 Ѕ право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3 876,00 грн. (том 1 а.с.199-202).

07.02.2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року, якою його зустрічний позов залишено без розгляду (том 1 а.с.209-212).

17.02.2020 року ухвалою Київського апеляційного суду поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою (а.с.227).

28.02.2020 року ухвалою Київського апеляційного суду закінчено підготовчі дії за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду (том 1 а.с. 230).

17.02.2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено (том 2 а.с. 3-8).

24.02.2020 року ухвалою Київського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року (том 2 а.с.27).

06.03.2020 року ухвалою Київського апеляційного суду закінчено підготовчі дії за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду (том 2 а.с. 32).

17.03.2020 року ухвалою Київського апеляційного суду апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року зупинено до розгляду Святошинським районним судом м. Києва зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (том 2 а.с. 87-89).

17.03.2020 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року скасовано, цивільну справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю направлено до Святошинського районного суду м. Києва для продовження розгляду (том 2 а.с. 94-96).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, визначено головуючого суддю Шум Л.М. (том 2 а.с. 102).

26.05.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі на розгляд зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю (том 2 а.с. 103).

06.10.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (том 2 а.с. 173).

В судове засідання з`явились позивач, його представник та представник відповідача. Позивач та його представник надали суду свої пояснення та підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача надав свої пояснення та просив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

23.11.2005 року позивачем ОСОБА_1 разом із батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було приватизовано квартиру, що була розташована за адресою АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва на право власності № 5407 від 23.11.2005 року (том 1 а.с. 52).

27.01.2006 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб із відповідачкою по зустрічному позову ОСОБА_2 , про що внесено відповідний актовий запис №100 (том 1 а.с. 13), який в подальшому на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2019 року розірвано (том 1 а.с. 159-162).

13.12.2007 року між позивачем ОСОБА_1 , його батьками ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (Сторона - 1) та ОСОБА_6 (Сторона - 2) укладено попередній договір, згідно з яким сторони зобов`язуються у майбутньому, укласти договір міни, відповідно до якого сторона -1 передасть у власність стороні - 2 квартиру за адресою АДРЕСА_3 , а сторона - 2 передасть у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_5 квартиру за адресою АДРЕСА_5 , у власність ОСОБА_1 квартиру за адресою АДРЕСА_4 (том 1 а.с. 187-188).

30.12.2009 року між позивачем ОСОБА_1 , його батьками ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 у розмірі 439 008 грн. 00 коп. (том 1 а.с. 53-54).

30.12.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_4 вартістю 215 413 грн. 00 коп. (том 1 а.с.59-60).

23.04.2010 року між ТОВ «ДБК» в особі Руденко О.В. та позивачем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 вартістю 775 200 грн. 00 коп. (том 1 а.с. 18-20).

Одночасно судом встановлено, що в період з 30.12.2009 року по 23.04.2010 року позивач ніде не працював, оскільки навчався, проте займався неофіційно підробітками, що не було спростовано представником відповідача по зустрічному позову в судовому засіданні. Відповідач також ніде не працювала, у зв`язку із перебуванням у відпустці по догляду за дитиною з 13.07.2006 року, що свідчить про те, що коштів на придбання сумісної квартири в них не було, а тому квартира за адресою АДРЕСА_4 та в подальшому спірна квартира за адресою АДРЕСА_1 були придбані за особисті кошти позивача ОСОБА_1 , які в нього з`явились після продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 .

Під час судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - батьки ОСОБА_2 , які у своїх показах зазначили, що передали особисто в руки позивачу, своєму зятю ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40 000 грн. та 5 тисяч доларів США, що ці кошти передавав ОСОБА_8 в приміщенні місцезнаходження нотаріуса під час укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 . Ці кошти вони надали на прохання доньки. Проте суд оцінює дані покази критично, оскільки як зазначив свідок ОСОБА_8 , йому не відомо на що донька витратила ці кошти.

Також, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що зазначені кошти, як вона зрозуміла необхідні були на квартиру. Проте, доказів на підтвердження своїх показів, саме про передачу коштів на придбання спірної квартири, свідок суду не надала.

Також свідки зазначили, що за допомогою їх грошових коштів здійснювався ремонт квартири за адресою АДРЕСА_4 . Внаслідок чого, вартість квартири була дорожча від покупної . Свідок ОСОБА_8 зазначив, що вони для ремонту купили ламінат, 2 дрелі та камін. Свідок ОСОБА_9 зазначила, що вони для ремонту купили ламінат, проводку, сантехніку та стелю.

Суд, оцінюючи покази зазначених свідків ставиться до них критично та не приймає до уваги, оскільки покази містять суперечності між собою та суперечності щодо тверджень представника відповідача в судовому засіданні по зустрічному позову ОСОБА_2 , на підтвердження показань останньої, яка зазначає у своїй позовній заяві та у відзиві на зустрічну позовну заяву, що її батько ОСОБА_8 подарував їй грошові кошти в розмірі 39 750 грн., які були використані для купівлі та оформлення спірної квартири. Свідки зазначають про грошові кошти були в розмірі 40 000 грн. та 5 000 доларів США. Отже, звідки з`явилась сума у 5 000 доларів США та чи передавалась вона взагалі відповідачем по зустрічному позову не зазначено та не надано жодних доказів на підтвердження передачі грошових коштів та у якій кількості.

Також, у показаннях свідків містяться суперечності щодо витрат на проведення ремонтних робіт та у тому, яким чином передавались грошові кошти та хто був присутнім під час підписання договору купівлі-продажу спірної квартири.

Крім того, твердження сторони відповідачки по зустрічному позову та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 що вартість квартири за адресою АДРЕСА_4 значно збільшилась за умов того, що ними власними силами та коштами були зроблені ремонтні роботи, суд не приймає до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Суд приймає до уваги посилання позивача яке фактично підтвердили свідки відповідачки, що квартира за адресою АДРЕСА_4 була придбана фактично по договору міни з власницею будівельної компанії, яка здійснила будівництво житлового будинку за адресами адресою АДРЕСА_8 .

Стороною відповідача по зустрічному позову не заперечується факт того, що позивачем продано належну йому на праві власності, до шлюбу, квартиру за адресою АДРЕСА_3 та що в подальшому з цих коштів було придбано квартиру за адресою АДРЕСА_4 , яку було продано та придбано спірну квартиру.

Одночасно судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Поділено майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя - квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 Ѕ право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3 876,00 грн. (том 1 а.с.199-202).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.03.2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року зупинено до розгляду Святошинським районним судом м. Києва зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (том 2 а.с. 87-89).

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до п.п. 1-4 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Виходячи з доказів, які містять матеріали справи та оцінюючи їх в сукупності, достовірності та послідовності, суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява підлягає задоволенню, оскільки позивачем по зустрічній позовній заяві надано докази, що спірна квартира була придбана за грошові кошти, які були належали йому особисто після продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 , які в подальшому були інвестовані в придбання квартири за адресою АДРЕСА_4 та після її продажу інвестовані у придбання спірної квартири за адресою АДРЕСА_1 , а отже спірна квартира є його особистою приватною власністю. Доказів, які б спростовували особисту приналежність грошових коштів позивачу ОСОБА_1 під час придбання спірної квартири та приналежність спірної квартири позивачу, як особистої приватної власності, сторонами не надано та свідками не зазначено.

Керуючись ст. 4 ЦПК, ст. ст. 57, 60, 63 СК України та Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 - особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.М. Шум