Справа №:755/4534/21
Провадження №: 2/755/2864/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліма Олени Олександрівни, треті особи: ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович про визнання постанови приватного виконавця неправомірною, визнання акту про передачу майна недійсним, визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсним, скасування рішення про обтяження та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліма Олени Олександрівни, треті особи: ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович про визнання постанови приватного виконавця неправомірною, визнання акту про передачу майна недійсним, визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсним, скасування рішення про обтяження та скасування державної реєстрації.

15 березня 2020 року вказану позовну заяву, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В.

Статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Відповідно до предмету позову, позивач просить суд: «Визнати недійсною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни від 19 січня 2021 року у виконавчому провадженні № 30287151 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, якою передано в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2-6396 від 05 жовтня 2011 рок, що видав Подільський районний суд м. Києва, якою передано квартиру, реєстраційний номер об`єкта 000, загальною площею:89,3 кв.м., цільове призначення: житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до постанови серія номер: справа №755/8391/19, виданої 25 листопада 2020 року, видавник: Верховний суд та рішення суду, серія та номер: 2-107/1, виданий 24 березня 2011 року, видавник: Дніпровський районний суд міста Києва, передається у власність ОСОБА_2 в рахунок повного погашення боргу в розмірі 561744,78 грн.

Визнати недійсним акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19 січня 2021 року приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни у виконавчому провадженні 3 30287151 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, яким передавалось у власність майн, а саме: квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею: 89,3 кв.м., цільове призначення: житлове приміщення розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до постанови серія номер: справа №755/8391/19, виданої 25 листопада 2020 року, видавник: Верховний суд та рішення суду, серія та номер: 2-107/1, виданий 24 березня 2011 року, видавник: Дніпровський районний суд міста Києва.

Визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 19 січня 2021 року № 64 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича про засвідчення право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, на підставі акту приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 19 січня 2021 року.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:56216961 від 19 січня 2021 року.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 56255134 від 21 січня 2021 року»

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем виконавчого органу м. Києва Сулімою Оленою Олександрівною, відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-6396 від 05 жовтня 2011 року, виданий Подільським районним судом м. Києва.

В той же час, в порядку ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 161/15523/17 та № 820/4243/17 від 14 листопада 2018 року. Свою позицію колегія аргументує тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено ряд документів на підставі яких здійснюється примусове виконання рішень. Серед них є і виконавчі написи. Порядок оскарження рішень та дій виконавця врегульований статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка вказує те, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Оскарження рішень та дій виконавця щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду. Аналогічні положення містяться і в ч. 1 ст. 181 КАС України де вказано, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. З огляду на зазначене, що чинним законодавством не передбачено окремого порядку оскарження дій виконавців за виконавчими провадженнями відкритими за виконавчими написами, то суд прийшов до висновку, що такі справи повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 279/2369/17. У даному судовому рішенні колегія суддів підходить до аналізу статті 181 КАС України (у редакції до 15 грудня 2017 року) та статті 287 КАС України (у редакції після 15 грудня 2017 року), які визначають, що учасники виконавчого провадження можуть оскаржити дії виконавця до адміністративного суду, але лише у випадку, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. При цьому порядок оскарженні рішень, дій чи бездіяльність виконавців був врегульований розділом VII ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року), а зараз регулюється тим же самим розділом тільки іншими статями - 447-453 ЦПК України і він передбачає інший порядок оскарження порушених виконавцем прав. Так, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи. Отже за правилами цивільного судочинства розглядаються скарги виключно на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчиненні під час виконання судових рішень, ухвалених у цивільних справах. До такого висновку щодо порядку оскарженні дій виконавців у цивільних справах Велика Палата приходила неодноразово та відображала їх у своїх Постановах № 757/21143/15-ц від 23 травня 2018 року, № 201/10328/16-ц від 29 серпня 2018 року, № П/811/84/16 від 20 вересня 2018 року, № 14-354цс18 від 14 листопада 2018 року, від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18) та від 10 квітня 2019 року у справі № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

Згідно з ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у позові про визнання постанови приватного виконавця неправомірною, визнання акту про передачу майна недійсним, визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсним, скасування рішення про обтяження та скасування державної реєстрації, не можуть ставитись вимоги в порядку адміністративного судочинства, зокрема, вимоги про визнання недійсним акт про передачу майна та визнання постанови про передачу майна складений приватним виконавцем.

Відповідно до вимог п.2 ч.4ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог, про що постановлюється ухвала.

За встановлених обставин, суддя приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки виходячи зі змісту позовної заяви позивачем одночасно заявлено вимоги, які розглядаються в позовному провадженні та в порядку адміністративного судочинства, об`єднання цих вимог в одному провадженні є недопустимим в силу положень цивільного процесуального законодавства, оскільки передбачає інший порядок розгляду такої категорії справ та дотримання певної форми звернення з такими вимогами до суду, що зумовлює застосування положень п.2 ч.4ст.185 ЦПК України.

Відповідно до ч.7ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись п.2 ч.4 ст. 185, ст. 259-260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліма Олени Олександрівни, треті особи: ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович про визнання постанови приватного виконавця неправомірною, визнання акту про передачу майна недійсним, визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсним, скасування рішення про обтяження та скасування державної реєстрації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: