Справа № 452/3802/20
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

"23" березня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі головуючої судді Карнасевич Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що військовою частиною НОМЕР_1 29.09.2020 року з реєстраційного рахунку № НОМЕР_2 через Самбірське управління державної казначейської служби України у Львівській області на рахунок Моторного (транспортного) страхового бюро України було сплачено 16 835 грн. 30 коп., відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 26.02.2020 року по справі
№ 914/2749/19 (постанови Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 року) за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 16 366 (шістнадцять тисяч триста шістдесят шість) грн. 88 коп. відшкодування майнової шкоди та витрат на оплату судового збору за подачу позову.
Крім цього, військова частина НОМЕР_1 понесла витрати в розмірі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 50 коп. на сплату судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі.
Відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 26.02.2019 року по справі № 914/2749/19 суд вирішив стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 15 066 (п`ятнадцять тисяч шістдесят шість) грн. 88 коп. страхового відшкодування та 1768 (одну тисячу сімсот шістдесят вісім) грн. 42 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.
Під час розгляду вищевказаної справи встановлено, що 08.05.2018 року на автодорозі Виступовичі Могилів - Подільський сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ЗІЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_4 , власником якого є гр. ОСОБА_3 . В результаті автомобіль «ВАЗ 2109» отримав механічні пошкодження.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2018 року у справі
№ 127/11771/18 винною особою визнано ОСОБА_2 , старшого солдата військової частини НОМЕР_1 , та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Зважаючи на цю обставину, відповідно до вимог законодавства, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило на користь потерпілого гр. ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 15 066 грн. 88 коп.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 11 від 06.05.2018 року автомобіль марки «ЗІЛ-131» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 закріплений за старшим солдатом ОСОБА_2 .
Зважаючи на зазначене, оскільки ОСОБА_2 є старшим солдатом військової частини НОМЕР_1 , у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право вимоги до військової частини НОМЕР_1 відшкодувати завдану шкоду в порядку регресу, яку і було за рішенням суду відшкодовано.
Згідно з частини 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному-обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частини 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Діяльність із використання, зберігання й утримання військовими частинами техніки, зокрема автомобіля марки «ЗІЛ-131», військовий реєстраційний номер НОМЕР_3 , має ознаки джерела підвищеної небезпеки.
На час дорожньо-транспортної пригоди за кермом транспортного засобу перебував
ОСОБА_2 , який здійснював управління транспортним засобами, як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 .
Автомобіль марки «ЗІЛ-131» реєстраційний номер НОМЕР_3 на час дорожньо - транспортної пригоди перебував на балансі військової частини НОМЕР_1 (м. Самбір, Львівської області) і належав їй на праві оперативного управління.
Рішення Господарського суду Львівської області від 26.02.2019 року по справі
№ 914/2749/19 військовою частиною НОМЕР_1 було оскаржено до Західного апеляційного господарського суду. Відповідно до Постанови апеляційного суду від 01.06.2020 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області було залишено без змін.
На рішення Господарського суду Львівської області від 26.02.2019 року по справі
№ 914/2749/19 та постанову Західного апеляційного господарського суду, Військовою частиною НОМЕР_1 було подано касаційну скаргу до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду України, однак ухвалою Верховного Суду від 08.07.2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.
У зв`язку з тим, що військовою частиною НОМЕР_1 було відшкодовано Моторному (транспортному) страховому бюро України шкоду, яка фактично була завдана військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_2 (що підтверджується Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 року по справі № 914/2749/19, яка набула чинності з дня її прийняття) під час виконання ним службових обов`язків, у військової частини НОМЕР_1 виникло право регресного позову.

Право регресу - право особи, що відшкодувала шкоду, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого завдано шкоду. Зазначена стаття застосовується у випадках, коли фігура зародіювача шкоди та фігура особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду, не співпадають.
У своїй позовній заяві позивач - військова частина НОМЕР_1 зазначає, що, так як вона є органом державної влади і фінансується з державного бюджету України, сплата військовою частиною НОМЕР_5 (п`ятнадцять тисяч шістдесят шість) грн. 88 коп. страхового відшкодування, 1768 (одну тисячу сімсот шістдесят вісім) грн. 42 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору, 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судових витрат пов`язаних з розглядом справи - привела до надмірних витрат з державного бюджету, які б могли бути спрямовані на посилення обороноздатності країни під час дії особливого періоду.
Вважає, що в даному випадку порушені права військової частини НОМЕР_1 як позивача, відтак з відповідача підлягають стягненню кошти пов`язані із сплатою страхового відшкодування в розмірі 19 716 грн. 80 коп. а також 2102 грн. сплаченого судового збору.
А тому просить постановити рішення яким:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 19 716 (дев`ятнадцять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 80 копійок та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. понесеного судового збору.
В судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, посилався на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повність, згідний сплатити військовій частині НОМЕР_1 суму страхового відшкодування в розмірі зазначеному позивачем та понесений ним судовий збір.
Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 78, 81, 82, 89, 259, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , МФО 820172, р/р НОМЕР_2 ) страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 19 716 (дев`ятнадцять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , МФО 820172, р/р НОМЕР_2 ) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. понесеного судового збору.
На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя