Справа № 638/4229/21
Провадження № 2/638/3614/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Щепіхіна В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява з матеріалами Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.

Разом із позовною заявою КП «Харківводоканал» подано клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору зазначено, що заявник перебуває у скрутному матеріальному стані, має заборгованість з оплати праці та перед бюджетом. На підтвердження вказаного факту КП «Харківводоканал» суду надано копію балансу підприємства станом на 31.12.2020 року та копії витягів з протоколів територіальної комісії з питань узгодження різниці в тарифах від 26.05.2017 року №2.

Розглянувши доводи клопотання, приходжу до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Підстави для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначені у ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 Постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, підставою для відстрочення сплати судового збору є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

На доведення своїх підстав КП «Харківводоканал» посилається на несвоєчасне відшкодування заборгованості з різниці в тарифах та наводить розмір цієї заборгованості станом на 01.01.2016 року у сумі 404,6 млн. грн., на 25.06.2018 року у сумі 356,3 млн. грн. Також посилається на договори, укладені в 2017 році для погашення заборгованості з різниці в тарифах шляхом заліку в рахунок податкового боргу з податку на додану вартість. Проте, загальна сума фінансування за цими договорами складає 74 768 228,27 грн., тобто значно менше, ніж зазначена вище сума заборгованості. Крім того, ці взаєморозрахунки не впливають на рух оборотних активів підприємства, а лише надають можливість врегулювати питання податкової звітності підприємства.

Також КП «Харківводоканал» в підтвердження своїх доводів надає копію балансу підприємства станом на 31.12.2020 року та посилається на наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 26.09.2003р оку №269, яким затверджені Міжгалузеві нормативи чисельності працівників бухгалтерського обліку. Проте, поняття балансу (як документу) визначено Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності». Так, в пункті 3 розділу І зазначено, що баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал. Тобто, суд критично оцінює судження позивача про те, що бухгалтерський баланс є доказом скрутного фінансового становища КП «Харківводоканал». Баланс є документом фінансової звітності, який відображає фінансовий стан підприємства на певний період.

Відомості, які зазначені позивачем в клопотанні, щодо розміру КП «Харківводоканал» заборгованості з оплати праці та заборгованості перед бюджетом не співпадають з відомостями, зазначеними в Балансі (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2020 року.

Також, Позивачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами твердження про те, що безнадійна заборгованість населення в розмірі 379 млн.грн. не була своєчасно стягнута саме з причин не оплати судового збору у зв`язку з відсутністю оборотних коштів підприємства.

До зазначеної та необхідної для сплати суми судового збору у розмірі 7,5 млн. грн. суд також ставиться критично, оскільки в клопотанні не визначено та не доведено суму дебіторської заборгованості, яку необхідно стягнути в судовому порядку та кількість боржників, за якими обліковується дана заборгованість. Також необґрунтовано і щорічну кількість позовних заяв з вимогами про стягнення заборгованості, період виникнення якої перевищує 3 роки.

Нормами ЦПК України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

У ЦПК України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, надання документу про сплату судового збору,

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розд. І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини» ).

Отже приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати представнику позивача строк для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674 VI, судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу необхідно сплатити 2270,00 грн. судового збору за подання позовної заяви майнового характеру.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185,260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Комунального підприємства «Харківводоканал» про відстрочення оплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В. В. Щепіхіна