Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 936/197/21

Провадження № 2/936/96/2021

30.03.2021 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Павлюк С.С.

з участю секретаря- Собран Ю.О.

розглянувши у відкритому у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом ,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить встановити факт родинних відносин та визнати за позивачем право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що 24.12.2004 року ОСОБА_3 зареєстрував право приватної власності на збудоване ним домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Останнім місцем проживання спадкодавця був житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зазначена адреса і є місцем відкриття спадщини. Хоча ОСОБА_3 і був зареєстрований в цьому житловому будинку один, більшість часу з ним проживав та доглядав останнього його внучатий племінник (внук його рідної сестри) - ОСОБА_2 . Родинні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджуються архівними довідками від 18.09.2020 та викопіюваннями з книги реєстрації актів про народження с. Н.Ворота Воловецького району. Записи про народження вносились до зазначеної книги в період перебування населеного пункту в складі Чехословакії, а тому прізвище записано без пом`якшеного «ц» - « ОСОБА_5 ». Після входження ОСОБА_6 до складу Української РСР у всіх наступних документах виданих на вказаних осіб їх прізвище записано з пом`якшеною «ц» - « ОСОБА_7 », що доводиться всією сукупністю документів наявних в матеріалах цієї справи. 15 червня 1949 року ОСОБА_4 (бабуся позивача) одружилась з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 народила доньку - ОСОБА_10 , яка 15 травня 1971 року одружилась з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 ( донька ОСОБА_14 та племінниця ОСОБА_3 ) народила сина - ОСОБА_2 . Зазначеними викладеними обставинами доводиться кровна спорідненість ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме те, що останній доводиться внучатам племінником (внуком рідної сестри) спадкодавця. Вказаний факт побічно доводиться довідкою виконкому Нижньоворітської сільської ради від 12.05.2005 №1288. Зважаючи на те, що написання прізвищ у спадкодавця та його рідної сестри у записі про народження є відмінними від зазначених у всіх наступних документах, виданих при їх житті - наявними документами (саме з цих причин) не доводиться факт родинних відносин (кровної спорідненості) таких із позивачем. Вказаний юридичний факт може бути встановлений виключно судом. З врахуванням однаковості написання прізвищ вказаних осіб при народженні, а також враховуючи викладені обставини, які підтверджуються зазначеними документами - стверджується доведеність факт родинних відносин (кровної спорідненості) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме те, що останній доводиться внучатам племінником (внуком рідної сестри) першого. Після смерті ОСОБА_3 позивач організовував проведення його поховання за власний рахунок та в подальшому дбав про домоволодіння, чим фактично вступивши в спадщину. Отримуючи в сільській раді зазначену довідку позивач заявив про вступ в спадщину. В органі місцевого самоврядування йому повідомили, що він є єдиним спадкоємцем, а тому відсутня необхідність вжиття інших заходів чи вчинення якихось дій для набуття спадщини. Вважаючи себе повноправним власником та не бажаючи відчужувати зазначене домоволодіння позивач не оформлював свідоцтва про спадщину. Звернувшись у 2020 році до нотаріуса з метою одержання свідоцтва про право на спадщину - ОСОБА_2 отримав відмову мотивовану пропуском строку на прийняття спадщини, наявністю розбіжності в документах, які підтверджують родинні відносини та відсутністю правовстановлюючих документів на майно. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд встановити факт родинних відносин та визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 .

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не прибули, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні з вирішенням питання про повернення позивачу 50% сплаченого судового збору.

Представник відповідача Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району в підготовче судове засідання також не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради в підготовчому судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В свою чергу, положеннями ст.200 ЦПК України передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим віивільного процесуального кодексудповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВС № 477891.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 К України з цього моменту з часу реєстрації майна ОСОБА_3 набув право власності на вказане домоволодіння. Згаданими вище документами підтверджується його одноосібне право власності на домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06.05.2005 року. і після смерті його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно довідок виконкому Нижньоворітської сільської ради від 02.09.2005 року №2206 та від 20.10.2020 №1046, останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 був житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Хоча ОСОБА_3 і був зареєстрований в цьому житловому будинку один (довідка виконкому Нижньоворітської сільської ради від 20.10.2020 № 1047) - більшість часу з ним проживав та доглядав останнього його внучатий племінник (внук його рідної сестри) - ОСОБА_2 .

Родинні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджуються архівними довідками від 18.09.2020 та викопіюваннями з книги реєстрації актів про народження с. Нижні Ворота Воловецького району.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 (бабуся позивача) одружилась з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 24.09.2020 № 4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 народила доньку - ОСОБА_10 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 15.03.1953), яка 15 травня 1971 року одружилась з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_12 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 від 02.09.2003).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 ( донька ОСОБА_14 та племінниця ОСОБА_3 ) народила сина - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 22.10.2020 року.

Отже, зазначеними документами та викладеними обставинами доводиться кровна спорідненість ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме те, що останній доводиться внучатам племінником (внуком рідної сестри) спадкодавця. Вказаний факт підтверджується довідкою виконкому Нижньоворітської сільської ради від 12.05.2005 №1288.

З врахуванням однаковості написання прізвищ вказаних осіб при народженні, а також враховуючи викладені обставини, які підтверджуються зазначеними документами - стверджується факт родинних відносин (кровної спорідненості) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме те, що останній доводиться внучатам племінником (внуком рідної сестри) ОСОБА_3 .

Звернувшись у 2020 році до нотаріуса з метою одержання свідоцтва про право на спадщину - ОСОБА_2 отримав відмову (постанова від 05.11.2020 року), яка мотивована тим, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини, та наявністю розбіжності в документах, які підтверджують родинні відносини та відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке згідно зі ст. 1217 цього Кодексу здійснюється за заповітом або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 цієї норми у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

ОСОБА_3 за життя заповіту не складав, а тому спадкування за ним здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

ОСОБА_2 є родичем третього ступеня споріднення.

Підстави для усунення позивача від спадкування, передбачені ст. 1224 ЦК України відсутні.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Позивач звернувся до державного нотаріуса, щоб видала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, однак згідно постанови державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 05.11.2020 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини.

Позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак йому в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Факт наявності між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 родинних відносин, а саме, що він є внучатим племінником підтверджується документами, які додані до позовної заяви. Тому позовну вимогу частині встановлення факту родинних відносин слід задоволити.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає до задоволення, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1816 грн. судового збору.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 908 грн. що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (1816 0,5 = 908).

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 60, ч.4 ст.174, ст. ст. 200, 206, 209, 213-215 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити повністю.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 доводиться внучатим племінником (внуком рідної сестри) ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 з прилеглими обслуговуючими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, в сумі 908 ( дев?ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ;

представник позивача: ОСОБА_1 АДРЕСА_3 ;

відповідач: Нижньоворітська сільська рада Мукачівського району Закарпаитської області, місце знаходження: вул. Центральна, 114, с. Н.Ворота Мукачівський район Закарпатська область, .

Суддя: Павлюк С.С.