ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4078/21 Справа № 214/8838/20 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 214/8838/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

заявник: ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2020 року, яка постановлена суддею Гринем Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 28 грудня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення доказів, в обґрунтування якої зазначила, що вона має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 , оскільки останній, в у своєму виступі в дебатах в судовому засіданні 28.07.2017 року двома репліками перебивав виступ представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , якими порушив право ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на повагу, гідність і честь. Оскільки за станом здоров`я ОСОБА_1 не може пресуватися, вона просила суд надати роздрукований текст виступу в дебатах в судовому засідання 28.07.2017 року представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 по справі № 2-70/11 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. При цьому заявник просила звільнити її від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та надати заявнику роздрукований текст виступу в дебатах в судовому засідання 28.07.2017 року представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 по справі № 2-70/11 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема на те, що судом першої інстанції при постановленні ухвали не враховано, що витребуваний доказ потрібен заявнику для цитування реплік ОСОБА_2 , який порушив право ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на повагу, гідність і честь.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявник не обґрунтувала майбутню недоступність доказу, його втрату, пошкодження або знищення, оскільки заявник вважає, що диск із записом виступу у дебатах може бути випадково знищений або зламаний.

Крім того заявник зауважує на тому, що диспозиція ч. 2 ст. 116 ЦПК України не вичерпна і передбачає, що в разі необхідності, крім зазначених в статті засобів забезпечення доказів, можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, тому посилання суду першої інстанції на те, що такий спосіб забезпечення доказів, як надання заявнику роздрукованого тексту виступу в дебатах, не передбачений нормами чинного ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення доказів, в обґрунтування якої зазначила, що вона має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 , оскільки останній, в у своєму виступі в дебатах в судовому засіданні 28.07.2017 року двома репліками перебивав виступ представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , якими порушив право ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на повагу, гідність і честь. Оскільки за станом здоров`я ОСОБА_1 не може пресуватися, вона просила суд надати роздрукований текст виступу в дебатах в судовому засідання 28.07.2017 року представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 по справі № 2-70/11 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. При цьому заявник просила звільнити її від сплати судового збору за подання позовної заяви про забезпечення доказів.

Повертаючи заявнику заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України, оскільки заявником вказано спосіб забезпечення доказів не передбачений ЦПК України та не доведено, що витребувані докази можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Колегія судів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1- 3 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Згідно вимог ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; перелік документів, що додаються до заяви.

Заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

З аналізу ч.1-3 ст. 117 ЦПК України слідує, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про витребування доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Така позиція викладена Верховним Судом в Ухвалі від 02 травня 2019 року у справі № 3д/9901/2/19 при вирішенні питання про забезпечення доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів ОСОБА_1 вказала доказ, забезпечення якого є необхідним, а саме - роздрукований текст виступу в дебатах в судовому засідання 28.07.2017 року представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 по справі № 2-70/11 Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, вказала обставини, для доказування яких доказ необхідний, а саме вказала, що вона має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 , оскільки останній, в у своєму виступі в дебатах в судовому засіданні 28.07.2017 року двома репліками перебивав виступ представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , якими порушив право ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на повагу, гідність і честь а також обґрунтувала необхідність забезпечення витребуваного доказу побоюванням, що диск із записом виступу у дебатах може бути випадково знищений або зламаний. При цьому заявник просила звільнити її від сплати судового збору за подання позовної заяви про забезпечення доказів.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення доказів відповідає вимогам ч.1-3 ст. 117 ЦПК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви про забезпечення позову згідно вимог ч.4 ст.117 ЦПК України з тих підстав, що заява не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України.

При цьому слід зауважити, що висновки суду першої інстанції про те, що заявником вказано спосіб забезпечення доказів не передбачений ЦПК України та про те, що заявником не доведено, що витребувані докази можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, не є підставою для повернення заяви про забезпечення позову згідно вимог ч.4 ст.117 ЦПК України, оскільки подана заявником заява про забезпечення доказів відповідає вимогам ч.1-3 ст. 117 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалу до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2020 року скасувати та цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів направити до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанов складено 29 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: