Справа № 226/3132/20

Справа № 226/3132/20
Провадження № 2/226/166/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав Заяву б/н від 14.08.2021, підтвердивши тим самим свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою э змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Згідно з цим договором відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 2000 грн та надано кредитну картку. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості за станом на 28.10.2020 заборгованість за тілом кредиту склала 19339 грн 66 коп., з яких 886 грн 35 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту, 18453 грн 31 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; заборгованість за простроченими відсотками 2177 грн 82 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно зі ст.625 ЦК України 2309 грн 15 коп., а всього 23826 грн 63 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати в сумі 2102 грн судового збору.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи присутнім у судовому засіданні у режимі відеоконференції, позовні вимоги визнав частково. Не заперечуючи проти заборгованості за тілом кредиту, з сумою нарахованих відсотків не погодився. Пояснив, що з Умовами та правилами надання банківських послуг він не знайомився, ним була підписана лише анкета-заява.

Згідно з ухвалою судді від 21.01.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін.

Згідно з ухвалою суду від 22.02.2021 задоволено клопотання відповідача про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 14.08.2018 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», наслідком чого стало відкриття Банком кредитного рахунку, встановлення початкового кредитного ліміту та отримання відповідачем кредитної картки «Універсальна» для користування кредитним картковим рахунком (а.с.13).

Відповідно до довідки Банку відповідачем за вказаним договором 14.08.2018 була отримана платіжна кредитна картка № НОМЕР_1 зі строком дії до вересня 2021 року (а.с.11).

Згідно з довідкою позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), 14.08.2018 було встановлено кредитний ліміт в сумі 0,00 грн; 14.08.2018 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн; 25.02.2019 кредитний ліміт збільшено до 2000,00 грн; 11.07.2019 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с.12).

Відповідачем використовувалися кредитні кошти, що підтверджується розрахунком Банку, випискою по рахунку відповідача (а.с.8-10, 68-79).

Згідно з розрахунком Банку заборгованість відповідача за станом на 28.10.2020 склала: за поточним тілом кредиту 886 грн 35 коп., за простроченим тілом кредиту 18453 грн 31 коп., за простроченими відсотками 2177 грн 82 коп., за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно зі ст.625 ЦК України 2309 грн 15 коп., а всього 23826 грн 63 коп. (а.с.8-10).

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Предметом позовних вимог Банку є виникла за станом на 28.10.2020 заборгованість:

за тілом кредиту в сумі 19339 грн 66 коп.,

заборгованості за простроченими відсотками 2177 грн 82 коп.,

за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно зі ст.625 ЦК України 2309 грн 15 коп.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно за ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

За положеннями ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їхнього відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Матеріали справи не містять підтверджень, зміст яких саме Тарифів і Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач, що саме з ними він ознайомився і погодився, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

У зв`язку з тим, що підтвердження про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг не надані, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 і має бути застосована і у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін.

Беручи до уваги основні засади цивільного законодавства та необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у вищенаведеному рішенні зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Відтак відсутні підстави вважати, що при укладенні договору Банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, зокрема, щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитом та впровадження з 01.03.2019 змін до Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, відповідно до яких сторони, начебто, дійшли згоди, що в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту та проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які згідно з ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% для картки «Універсальна голд» (п.2.1.1.2.12. Умов та правил).

Крім того після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та неустойку за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз цих правових норм вказує на те, що застосування правил ч.2 ст.625 ЦК України можливе лише після закінчення строку кредитування.

Як зазначено вище, строк дії платіжної картки, отриманої відповідачем за цим договором 14.08.2018, закінчується у вересні 2021 року.

Оскільки строк кредитування не сплинув, нарахування відсотків на прострочений кредит згідно з ч.2 ст.625 ЦК України є неправомірним. До того ж ставка у 84,0 % передбачена лише в Умовах та правилах надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, а тому відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 342/180/17) вона не може бути застосована.

Крім того анкета-заява, підписана відповідачем у 2018 році, не містить домовленості сторін про сплату процентів при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту за користування кредитними коштами.

З огляду на встановлені обставини, приведені правові нормі та правові висновки, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за договором кредиту не має, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за простроченими відсотками у сумі 2177 грн 82 коп. та за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, у сумі 2309 грн 15 коп. є такою, що не підлягає задоволенню.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, Банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення кредитних коштів, розмір яких відповідачем не заперечується.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у сумі 19339 грн 66 коп.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог у порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України, у розмірі 1709 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: вул.Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001, ) до ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.08.2018, яка виникла за станом на 28.10.2020, а саме: за тілом кредиту в сумі 19339 грн 66 коп. та судові витрати в сумі 1709 грн 00 коп., а всього 21048 (двадцять одна тисяча сорок вісім) грн 66 коп.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками у сумі 2177 грн 82 коп. та за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, у сумі 2309 грн 15 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.03.2021.

Суддя Ж.Є.Редько