Провадження № 2/369/1788/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатов Д.Д.,

за участю секретаря Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФОТОН ПРО-ПЛЮС» про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОТОН ПРО-ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ЕБЕЛЛІ-ПОПО НДОМБО (EBELLI-POPONDOMBO), приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОТОН ПРО-ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ЕБЕЛЛІ-ПОПО НДОМБО (EBELLI-POPONDOMBO), приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У ході судового розгляду позивачем було подано заяву про забезпечення позову з проханням забезпечити його позов шляхом:

- зупининення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 24.11.2020 за реєстровим № 5567.

- заборони приватним виконавцям та державним виконавцям органів державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 24.11.2020 за реєстровим № 5567.

Частиною 1ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з відсутністю сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила судвизнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 24.11.2020 за реєстровим № 5567, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Демократичної Республіки Конго, паспорт громадянина Демократичної Республіки Конго НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , заборгованості, що виникла за договором позики № б/н від 09.07.2020, який укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «ФОТОН ПРО-ПЛЮС», , адреса реєстрації: Україна, 77000, Івано-Франківська обл., Рогатинський р-н, місто Рогатин, вулиця Шашкевича, будинок 6, фактичне місцезнаходження Україна, 01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2, офіс 746; Україна, 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця 130-ї Таганрозької дивізії, 4, офіс 12; Україна, 79021, м. Львів, вул. Симона Петлюри, 37-А, офіс 356, за період з 20.10.2020 по 20.11.2020 у сумі 4 950 000,00 доларів США, що на день вчинення виконавчого напису згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют становить 140 382 000,00 грн., та 25 000,00 грн., що складається з:

- неповернутої суми позики 4 500 000,00 доларів США;

- штрафу 10% від суми простроченого зобов`язання 450 000,00 доларів США;

- суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 25 000,00 грн.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.п. 2, 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії, а також зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачавід можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До таких самих висновків дійшов Верховний Суд і у постановах від 29.04.2020 у справі № 285/2445/18 (провадження № 61-45537св18), від 16.09.2020 у справі № 344/6384/18 (провадження № 61-2347св19) та від 17.11.2020 у справі № 766/25403/18 (провадження № 61-5718св19), вирішуючи питання, пов`язані з подібними у даній справі правовідносинами.

Враховуючи викладене, з наведених у позовній заяві та заяві про забезпечення позову обставин та обґрунтувань вбачається, що оспорюваний виконавчий напис перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, виконавче провадження № 63754434, проте зазначене виконавче провадження було завершено у зв`язку з прийняттям приватним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.03.2021. Постанова була прийнята на підставі заяви представника ОСОБА_3 від 01.03.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що вжиті раніше в межах даної справи заходи забезпечення позову були спрямовані на зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича № 5567 від 24.11.2020 лише в рамках виконавчого провадження № 63754434, яке наразі завершено у зв`язку з прийняттям приватним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, позивач вважав за необхідне просити суд вжити додаткових заходів забезпечення позову з метою унеможливлення стягнення за оспорюваним виконавчим написомв інших виконавчих провадженнях, що можуть бути ініційовані відповідачем ОСОБА_3 , як стягувачем, у будь-який час шляхом пред`явлення до виконання цього оскаржуваного напису іншому приватному виконавцю або державному виконавцю.

Суд вважає, що застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист йогоправ та інтересів. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до того, що оспорюваний виконавчий напис може бути за даних обставин виконаний у примусовому порядку, що призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захистйого прав, так як у разі стягнення майна та коштів з позивачав порядку виконання виконавчого напису йомуне можливо або важко буде відновитийого порушене право.

При цьому, вжиття забезпечення у даній справідо вирішення спору, по суті, не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, заявлені позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ним позовними вимогами.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином вжиті у даній справі заходи забезпечення позову можуть завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбаченихст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159,260,353,354 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФОТОН ПРО-ПЛЮС`про забезпечення позовуу справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОТОН ПРО-ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ЕБЕЛЛІ-ПОПО НДОМБО (EBELLI-POPONDOMBO), приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

До набрання законної сили судовим рішенням у даній справі:

зупинити стягнення на підставі виконавчого напису,вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 24.11.2020 за реєстровим № 5567;

заборонити приватним виконавцям та державним виконавцям органів державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 24.11.2020 за реєстровим № 5567.

Позивач:товариство з обмеженою відповідальністю «ФОТОН ПРО-ПЛЮС»,, адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Квітнева, 15-а.

Відповідач-1: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач-2:приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач-3: ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Демократичної Республіки Конго, паспорт громадянина НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Д.Д.Усатов