Справа № 364/775/13-ц
Провадження № 6/364/1/21

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

учасники справи не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання як правонаступника первісного Стягувача у справі № 364/775/13-ц за позовом Акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 28.01.2021 р. надійшла зазначена заява ТОВ «ФК «Фінрайт» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання як правонаступника первісного Стягувача у справі № 364/775/13-ц за позовом Акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій Заявник просить суд: видати дублікат виконавчого листа № 364/775/13-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання кредиту № 999-00038159/1 від 03.12.2012 р. в розмірі 23 872,51 грн. та поновити строк для пред`явлення його до виконання (а.с. 137-138).

На обґрунтування поданої заяви ТОВ «ФК «Фінрайт» у цій заяві зазначено, що рішенням Володарського районного суду Київської області від 05.07.2013 р. на користь первісного Позивача Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» з Відповідача ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором від 03.12.2012 р. № 999-00038159/1, судом було видано відповідні виконавчі листи; 19.10.2020 р. ухвалою названого суду замінено Стягувача ПАТ «Імексбанк» на ТОВ «»ФК «Фінрайт». Надалі 12.01.2021 р. Заявник у відповідь на свою заяву від 09.12.2020 р. отримав лист від Володарського РВДВС Центрального МУМЮ (м. Київ) з інформацією про те, що станом на 31.12.2020 р. виконавчі листи № 364/775/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання кредиту від 03.12.2012 р. № 999-00038159/1 в розмірі 23 872,51 грн. та судового збору 238,73 грн. на виконання відділу не передавались; від попереднього Стягувача та виконавчої служби Заявникові не передавались виконавчі листи, тому вважає їх втраченими. Також Заявник вважає причину пропуску строку пред`явлення виконавчих документів поважною, проте не наводячи в заяві жодної причини пропуску цього строку, а вказуючи на відсутність у законодавстві вичерпного переліку таких причин (а.с. 137-138).

Ухвалою суду від 01.02.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 08.02.2021 р. (а.с. 155-156), який надалі неодноразово відкладався на 17.02.2021 р., 01.03.2021 р., 11.03.2021 р. та на 29.03.2021 р. через відсутність підтвердження отримання Боржником ОСОБА_1 ухвали суду, відповідних процесуальних документів та судових повісток. Водночас судом вживалися заходи щодо з`ясування місця проживання ОСОБА_1 , яка, як було встановлено, знята з реєстрації в смт Володарка Київської області за наявною в справі адресою (а.с. 164), зареєстрована за іншою адресою в м. Біла Церква Київської області (а.с. 169).

У судове засідання 29.03.2021 р. представник Заявника не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено поштовим повідомленням (а.с. 183), до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 186).

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання 29.03.2021 р. також не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена в порядку статті 128 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 184-185), а також шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 179-180), відтак вважається належно повідомленою.

Неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду справи та вирішення питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (частина третя статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК України).

Суд, розглянувши заяву ТОВ «ФК «Фінрайт», додані до неї документи та матеріали цивільної справи № 364/775/13-ц за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 , оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Київської області від 05.07.2013 р. позов Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено повністю, стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за договором про надання кредиту від 03.12.2012 р. № 999-00038159/1 у розмірі 23 872,51 грн. та відповідні судові витрати, рішення суду набрало законної сили 15.07.2013 р. (а.с. 41-44).

На виконання зазначеного рішення суду видано два виконавчі листи (щодо кредитної заборгованості та щодо судових витрат) та направлено на адресу первісного Стягувача ПАТ «Імексбанк» (а.с. 49).

29.09.2014 р. за названим виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 43908439 у Володарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, яке за станом на тепер завершено, що підтверджено Заявником копією результатів відстеження виконавчих проваджень в АСВП (а.с. 87) та інформацією відповідного територіального органу державної виконавчої служби про те, що такі виконавчі документи на виконанні не перебувають (а.с. 143).

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 19.10.2020 р. по названій вище справі замінено первісного Стягувача ПАТ «Імексбанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» (Заявника) (а.с. 120-123).

Згідно з пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу; оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання (правові висновки, викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 р. у справі № 474/783/17, від 10.10.2018 р. у справі № 2-504/11). При цьому Верховний Суд неодноразово зазначав, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено (постанова Верховного Суду від 23.09.2020 р. у справі № 127/2-3538/10).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. Таки правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2018. р. у справі № 2-824/2009.

Як вбачається з матеріалів, доданих до згаданої вище заяви ТОВ «ФК «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження, Заявником було надано суду копії виконавчих листів (щодо стягнення із ОСОБА_1 кредитної заборгованості та судових витрат), які завірені печаткою Заявника з відміткою «копія вірна» (а.с. 86, 87).

За змістом положень частини п`ятої статті 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії того письмового доказу, оригінал якого знаходиться у нього.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

З огляду на це суд вважає, що Заявником не надано суду достатніх доказів того, що виконавчі документи дійсно було втрачено, оскільки Заявником подавалися суду завірені самим Заявником копії цих виконавчих документів з відміткою «копія вірна».

Стосовно поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічно статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 р. № 8 надавав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (зокрема, рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 р.), не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 р.).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення наведеного принципу; безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу правової визначеності права на справедливий суд, що закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Суд, вирішуючи порушене питання, виходить з того, що Заявником не наведено, які ж саме причини пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання він просить визнати поважними (а.с. 137-138) та, відповідно, до заяви не додано доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

За таких обставин, суд вважає відсутніми підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчих листів.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 2-836/11 зроблено висновок про те, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зважаючи на усе викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строків на його пред`явлення до виконання, оскільки суду не надано доказів наявності поважних причин пропуску такого строку та доказів дійсної втрати оригіналів виконавчих листів.

Керуючись статтями 12, 95, 223, 247, 258-260, 353-354, 433, пунктом 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ «ФК «Фінрайт» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання як правонаступника первісного Стягувача у справі № 364/775/13-ц за позовом Акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію цієї ухвали суду направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. А. Макаренко