С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/949/21
В справі 760/6310/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

08 червня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

В березні 2019 року Позивач ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.03.2019 було відкрито провадження у справі.

ТОВ «ВЕЛЛФІН» просить стягнути з Відповідачки 83940,00 грн заборгованості за договором позики №11757 від 13 лютого 2016 року.

Посилається в позові на те, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню грошових коштів у вигляді позики на умовах строковості, зворотності, платності.

Відповідачка у порядку, встановленому п.п. 4.1, 4.2 Правил надання грошових коштів у вигляді позики, затверджених наказом товариства № 2-1 від 27 жовтня 2015 року, оформила заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів заявки.

На підставі даної заявки 13 лютого 2016 року товариством Відповідачці був наданий кредит у розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування нею.

Відповідно до п. 1.3 Договору позика надається строком на 13 днів.

Згідно з п. 1.4 Договору позики дата перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою його укладення.

Кінцевий термін повернення позики за умовами договору 26 лютого 2016 року.

Відповідачка взяті на себе зобов`язання по Договору позики не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 83940,00 грн, що є порушенням прав товариства.

Тому Позивач просить примусово стягнути з Відповідачки заборгованість за основною сумою позики у розмірі 2000,00 грн та 81940,00 грн відсотків.

Відповідачка відзиву до суду не подала.

У судове засідання представник Позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому порядку.

Враховуючи наявність згоди представника Позивача суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 лютого 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №11757, відповідно до умов якого Відповідачці був наданий кредит у розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 Договору та Графіку розрахунків до Договору позика надається строком на 13 днів до 26 лютого 2016 року.

Як вбачається з повідомлення ТОВ «Платежі онлайн (система прийому платежів «Platon»), 13 лютого 2016 року було проведено видачу займу на сайті CREDITUP.COM.UA в сумі 2000,00 грн через вищезазначену систему прийому платежів на картку клієнта - відповідачки ОСОБА_1 .

Встановлено, що договір позики між сторонами був укладений в електронній формі.

З даних електронних реєстрів вбачається, що позивач - ТОВ «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою, яка не перебуває в процесі припинення, та включене до Державного реєстру фінансових установ 17.08.2015 року як фінансова компанія, а тому має право надавати фінансові послуги відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі та опубліковані на сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами Відповідачка ознайомилася та погодилася з ними.

За таких обставин суд вважає, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.5 договору сторони домовилися, що нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:

-1,9 % від суми позики, але не менше ніж 50,00 грн, за перший день користування позикою;

-1,9 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку, зазначеного в п. 1.2. цього договору;

-3,8 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в п. 1.2. цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

У пункті 7.2 договору позики Відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщено на сайті позикодавця.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення Відповідачкою умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед Позивачем.

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором станом на 01 лютого 2019 року загальна сума заборгованості позичальника перед позикодавцем за умовами договору становить 83940,00 грн, з яких:

- 2000,00 грн - за основною сумою позики;

- 81940,00 грн - заборгованість за процентами.

Загальна кількість днів прострочки повернення позики становить 1067 календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наявних у справі доказів суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, з Відповідачки на користь Позивача підлягає стягненню 1921,00 грн судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень, які Позивач також просить стягнути з Відповідачки, належними доказами не підтверджені, а тому у їх стягненні слід відмовити.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за Договором №11757 від 13.02.2016 в сумі 83940,00 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот сорок грн 00 коп.) гривень, з яких :

- 2000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 81940,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 1921,00 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», юридична адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: