Справа № 182/1130/21
Провадження № 2/0182/1525/2021
У Х В А Л А

Іменем України

22.03.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , якій діє в інтересах ОСОБА_2 , по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , якій діє в інтересах ОСОБА_2 , по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів, позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що ОСОБА_4 , який доводиться позивачці батьком, від держави отримав квартиру АДРЕСА_1 . У даній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та відповідач по справі, який фактично за адресою своєї реєстрації не проживає, комунальні послуги не сплачує, що дають підстави позивачці по справі, у відповідності до ст.405 ЦК України, звернутися до суду з позовом про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому, власник вищевказаної квартири ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Позивачка, яка мешкає за адресою своєї реєстрації, 15 січня 2021 року звернулась до КП «Міська житлово-технічна інспекція» з заявою щодо укладання договору найму житла з нею.

Тобто, в даному випадку, з позовної заяви вбачається, що спірне жиле приміщення належить до державного житлового фонду.

Відповідно до ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі відсутності, - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Частиною першою ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів подається у ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Тобто, в даному випадку, з урахуванням тих обставин, які викладені позивачкою в позові, вбачається, що між сторонами наявний спір, матеріально-правовим об`єктом якого є нерухоме майно, за яке позивачка витрачає додаткові кошти по його утриманню та сплаті комунальних послуг, оскільки відповідач, будучи зареєстрованим у належній, на її думку, квартирі, жодним чином майно не утримує.

Згідно зі ст.317 та частиною першою ст.318 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 Цивільного кодексу України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та передбачають правомочності щодо використання житла для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі, житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та передбачають правомочності щодо використання житла для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Однак, з поданих документів, не вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , перебуває у власності позивачки або не перебуває у власності відповідача, а сам факт того, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, але не проживає, не є доказом наявності у ОСОБА_2 обмеження права користування спірним об`єктом нерухомості та, як наслідок, зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачці необхідно надати відповідні документи, які посвідчували б її право на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про визнання наймачем житла.

Тому, з урахуванням законодавчих приписів, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що звернення до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є передчасним.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 185, 258 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , якій діє в інтересах ОСОБА_2 по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал