Дата документу 31.03.2021 Справа № 318/1803/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/1803/20
Провадження №22-ц/807/775/21
Головуючий в 1-й інстанції - Васильченко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2020 року, ухвалене у м. Кам`янка-Дніпровська у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи: Кам`янсько-Дніпровського районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Кам`янсько-Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 01 вересня 2020 на адресу позивача надійшов лист з постановою про відкриття виконавчого провадження №62831451 від 17.08.2020 року начальника Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), з якого вона дізналася про те, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису від 01.12.2015 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., та зареєстрований в за №90, про стягнення з позивачки транспортного засобу марки ВАЗ, модель 217030, 2011 р.в., номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_3 , виданого 14.04.2011 року Енергодарським ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки ВАЗ, модель 217030, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" за період з 16.05.2013 року по 08.10.2015 року включно у розмірі: 13498,49 грн. - основний борг; 33736,99 грн. прострочений борг; 21984,84 грн. прострочені проценти; 599,85 грн. строкові проценти; 91862,24 грн. пеня; 1601,70 грн. дебіторська заборгованість; 860,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 164144,11 грн. 11 коп. Позивач зазначає, що виконавчий напис виконаний без достатніх правових підстав, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону.

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2020 року, позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи: Кам`янсько-Дніпровського районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 01 грудня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрованим в реєстрі за №90, щодо стягнення транспортного засобу марки ВАЗ, модель 217030, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_3 , виданого 14.04.2011 року Енергодарським ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_1 , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки ВАЗ, модель 217030, 2011 року випуску,номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" за період з 16.05.2013 року по 08.10.2015 року включно у розмірі: 13498,49 грн. - основний борг; 33736,99 грн. прострочений борг; 21984,84 грн. прострочені проценти; 599,85 грн. строкові проценти; 91862,24 грн. пеня; 1601,70 грн. дебіторська заборгованість; 860,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 164144,11 грн. 11 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Ідея Банк" (, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, буд.11) на користь ОСОБА_1 (ІПН номер НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, Акціонерне товариство «Ідея Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису були відсутні будь які спори щодо розміру заборгованості по кредитному договору, а процедура вчинення виконавчого напису та перелік документів наданий відповідачем для його вчинення відповідав чинному законодавству, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2021 року це 227 000 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270,00 грн. (2270,00 грн. Х 100 = 227 000 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі заяви представника ПАТ «Ідея Банк», ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №90, яким нотаріусом запропоновано стягнення на транспортний засіб марки ВАЗ, модель 217030, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_3 , виданого 14.04.2011 року Енергодарським ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_1 , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки ВАЗ, модель 217030, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" за період з 16.05.2013 року по 08.10.2015 року включно у розмірі: 13498,49 грн. - основний борг; 33736,99 грн. прострочений борг; 21984,84 грн. прострочені проценти; 599,85 грн. строкові проценти; 91862,24 грн. пеня; 1601,70 грн. дебіторська заборгованість; 860,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 164144,11 грн. 11 коп. (а.с.19).

Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, суд першої інстанції дійшов до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 01.12.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №90 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимоги про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Хоча в матеріалах справи наявні докази надсилання повідомлення - вимоги позивачу у справі на адресу, яка співпадає з адресою її проживання зазначеної у позові, доказів отримання ОСОБА_1 зазначеної вимоги матеріали справи не містять.

Отже, Акціонерним товариством «Ідея Банк» не довело належними та допустимими доказами отримання або ухилення від отримання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень договору, що свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення боржника.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок заборгованості, розмір невиконання зобов`язань за кредитним договором у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово відповідно до розрахунку заборгованості, підписаного представником Банку, при цьому надана виписка не може бути визнана документом, що підтверджує безспірність заборгованості боржника, оскільки з неї не можливо визначити за який період проводиться стягнення, строки його погашення, не відображено руху коштів на рахунку боржника, не вказано, які суми були нараховані у цей період, а надана банком довідка про заборгованість за кредитним договором є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення, рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 31 березня 2021 року.

Судді: С. В. Кухар

О.В. Крилова

О. З. Поляков