Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2166/20 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 16 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Галацевич О.М., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №283/2166/20 за позовом ОСОБА_1 до відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про зобов`язання вчинити дію за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Ярмоленка В.В. в м. Малині,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому просила зобов`язати відділ у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2021 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про зобов`язання вчинити дію .

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на те, що судом не було враховано, що питання про реєстрацію речового права на майно має цивільно-правовий характер, адже спір існує про цивільне право.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом першої інстанції встановлено, що у 2012 році на ім`я ОСОБА_1 було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №505556 з кадастровим номером :01:005:0592, площею 0,0557га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 01.07.2015 у справі №283/706/15-ц визнано недійсним та скасовано пункт 8.9 рішення 19-ї сесії 6-го скликання Малинської міської ради Житомирської області від 01.02.2012 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, передачі у власність та видачі державного акту на право власності на земельні ділянку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0557 га; визнано недійсним та скасовано державний акт серії ЯМ № 505556 на право власності на земельну ділянку площею 0,0557 га, кадастровий номер :01:005:0592 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_1 та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 08.06.2012 за №00417. Відповідно до рішення Малинської міської ради (68-а сесія 6-го скликання) від 14.08.2015 були внесені зміни у підпункт 8.9 рішення 19-ої сесії 6-го скликання міської ради від 01.02.2012 «Про припинення права користування, передачу у власність та в оренду земельних ділянок» в зв`язку з контрольним обміром земельної ділянки, змінивши площу з «0,0557га» на «0,0462га» та викладено в такій редакції: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0462 га.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 17.10.2016 у цивільній справі №283/1407/16-ц визнано недійсним та скасовано рішення 30-ї сесії 7-го скликання Малинської міської ради Житомирської області від 11.12.2015 в частині відміни підпункту 8.9 у рішенні Малинської міської ради 68-ї сесії 6 скликання «Про припинення права користування, внесення змін у рішення, передачу у власність, передання в оренду земельних ділянок»; зобов?язано Малинську міську раду Житомирської області передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,0462 га, згідно кадастрового номеру земельної ділянки :01:005:0592.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2016 рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 16.10.2019 рішення Апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2016 скасовано, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 17.10.2016 залишено в силі.

На час звернення до суду із даним позовом спір про право щодо земельної ділянки вирішений рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 17.10.2016, яке постановою Верховного Суду від 16.10.2019 залишено в силі.

За таких обставин, спір у цій справі стосується виключно оцінки правомірності дій (рішення) реєстратора, вчинених (прийнятого) ним під час (за результатами) розгляду заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію за нею права власності на земельну ділянку із зміненням її площі, що свідчить про публічно-правовий характер цього спору, з наступних підстав.

Рішенням Малинської міської ради (86-а сесія 7-го скликання) від 31.01.2020 №5 передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та зобов`язано звернутися до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно за оформленням права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0462 га кадастровий номер :01:005:0592.

13 серпня 2020 року позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг Малинської міської ради Державного кадастрового реєстратора із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки. До даної заяви були долучені копії рішень, прийнятих судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій; копії рішень органу місцевого самоврядування; копія кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0592; копія плану земельної ділянки; копія плану земельної ділянки, складеного за результатами кадастрової зйомки; копія збірного плану суміжних власників та землекористувачів; витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки.

27 серпня 2020 року державним кадастровим реєстратором Шадріною Н.І. було винесено повідомлення про відмову у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Відмова обґрунтована тим, що документи були подані заявником не у повному обсязі. Крім того, додатково реєстратором зазначено, що зміна площі земельної ділянки шляхом реєстрації нової ділянки Порядком ведення державного земельного кадастру не передбачена.

Враховуючи вищенаведене, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером № :01:005:0592, площею 0,0462 га підтверджено сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, однак, внаслідок зміни площі земельної ділянки, позивач фактично позбавлена реалізувати своє право розпорядження вказаною земельною ділянкою, як її власник.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року №1952-IV визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Спори щодо відмови у внесенні вищевказаних змін до записів Державного реєстру прав, згідно зі статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Вбачається, що виникнення спірних правовідносин між сторонами по даній справі обумовлено протиправною, на думку позивача, відмовою Реєстратора як суб`єкта, наділеного Законом № 1952-IV владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, здійснити реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку із зміненою площею, оскільки повноваження на такі дії надані позивачу рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 17.10.2016 у справі № 283/706/15-ц та постановою Верховного Суду від 16.10.2019 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із приписами пункту 1 частини третьої статті 10 вказаного Закону державний реєстратор установлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону № 1952-IV).

У силу приписів статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Оскільки дослідженню в цій справі підлягають виключно владні управлінські дії та рішення Реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень, а також перевірка оскаржуваного рішення на відповідність вимогам, визначеним у статті 2 КАС України, спір у цій справі підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Вищезазначене узгоджується із постановою Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 по справі №820/3936/16 (провадження №11-803апп18).

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказане апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 30 березня 2021 року.

Головуючий

Судді