Провадження № 4-с/761/152/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Красноштан Інни Леонідівни, Керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гоція Богдана Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

21.03.2021 через систему «Електронний суд» надійшла вказана скарга, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021, передана в провадження судді Пономаренко Н.В.

По суті заявлених вимог, ОСОБА_1 просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність ДВС щодо належного виконання виконавчих дій у Виконавчому Провадженні № 63478266 примусового виконання Рішення СУДУ від 13.08.2020 у справі № 761/19032/19;

-Зобов`язати ДВС виконати вимоги ст.28 Закону 1404-VIII щодо направлення Процесуальних Документів Виконавчого Провадження № 63478266 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-Зобов`язати ДВС виконати вимоги ст.75,75 Закону 1404-VIII щодо застосування заходів впливу до керівників установи Боржника та НБУ щодо неналежного виконання вимог ДВС.

-Застосувати до Держвиконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві, ОСОБА_2 та до Керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві, Гоцій Богдан Ігорович адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 110, відповідні заходи впливу

-Визнати дії/бездіяльність ДВС такою що завдає ОСОБА_2 моральні страждання.

-Стягнути з ДВС відшкодування Моральної Шкоди в сумі 1 грн.

-Стягнути з Відповідача відшкодування Судових Витрат Позивача. Позивач має намір подати розрахунок Судових Витрат та суми компенсації за відрив від звичайних занять Позивача та Свідків по завершенню розгляду справи».

-Зобов`язати ДВС відзвітувати суду та Корсаковій про виконання Рішення суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями п.1 ч.1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: в спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 287 КАС України, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу скарги, якою, в разі обґрунтованості, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, з врахуванням положень ст. 447, 451 ЦПК України у взаєморозумінні з положеннями ст.ст. 19, 20, 287 та 382 КАС України, заявлені вимоги: застосувати до державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Красноштан І.Л. та до керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гоцій Б.І. заходи впливу (з посиланням скаржника на вимоги ст. 382 КАС України); визнати дії/бездіяльність ДВС такою що завдає ОСОБА_2 моральні страждання; стягнути з ДВС відшкодування Моральної Шкоди в сумі 1 грн., - підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства визначеному КАС України, а тому зазначена скарга в цій частині не віднесена до категорії справ, що підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства згідно ст.ст. 447 ЦПК України.

При цьому, вимогами статті 20 ЦПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги слід розглядати за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному КАС України, а тому наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження по скарзі в частині вимог: застосувати до державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Красноштан І.Л. та до керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гоцій Б.І. заходи впливу (з посиланням скаржника на вимоги ст. 382 КАС України); визнати дії/бездіяльність ДВС такою що завдає ОСОБА_2 моральні страждання; стягнути з ДВС відшкодування моральної шкоди в сумі 1 грн.

Щодо інших заявлених вимог, суд прийшов до наступних висновків.

Так, приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, ОСОБА_1 підписала та направила до суду вказану скаргу через систему «Єлектронний суд» 21.03.2021 року.

Водночас, в розумінні вищенаведених норм матеріального та процесуального права, десятиденний строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження обчислюється з моменту, коли сторона виконавчого провадження дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

Разом із тим, безпосередньо із вказаного змісту скарги вбачається, що:

-25.10.2020 в режимі телефонного діалогу, Держвиконавець Коваленко (далі Коваленко ), якому було розподілено опрацювання Заяв ОСОБА_2 , повідомив ОСОБА_2 про те, що він відмовив ОСОБА_2 у відкритті ВП з підстави того, що його не влаштовує електронна версія Довіреності, завірена ЕЦП;

-29.10.2020 ОСОБА_2 , подав через Скриньку ДВС ПОВТОРНУ Заяву з Виконавчим Листом та паперовою копією Довіреності, в Заяві було висунуто Вимогу до ДВС інформувати ОСОБА_2 щодо стану розгляду Заяви та щодо подальших виконавчих дій засобом електронного зв`язку на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно вимог норм ст.28 Закону 1404-VIII. Оскільки ОСОБА_2 не інформували щодо стану розгляду його Заяви він відправив ДВС Запит від 4.11.2020 щодо розгляду його заяви;

-Станом на 10.11.2020 жодного Документу не було опубліковано в Реєстрі щодо виконавчих дій ВП № 63478266, хоча Красноштан завіряла ОСОБА_2 в тому, що нею було відправлено Процесуальні Документи ВП № 63478266 Боржнику та Національному Банку України (далі НБУ), в якому були відкриті рахунки Боржника, щодо добровільного виконання Рішення СУДУ, але в той же час Красноштан зухвало 10 відмовилася надати ОСОБА_2 копії Звернень/Вимог до НБУ та реєстрацію належного відправлення Укрпоштою цих Звернень/Вимог до НБУ, що унеможливлювало для ОСОБА_2 застосування відповідного контролю належного виконання учасниками ВП 63478266 (Боржником) та зацікавленими особами ВП 63478266 (НБУ) їх обов`язків.

-З 10.11.2020 по 15.12.2020 Красноштан відмовлялася спілкуватися з ОСОБА_2 по телефону та ігнорувала вимоги ОСОБА_2 надсилати Процесуальні Документи ВП 63478266 на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (

-15.12.2020 ОСОБА_2 направив Скаргу до Керівника ДВС (копія в додатках) з вимогою замінити Красноштан іншим Держвиконавцем та надати актуальну інформацію щодо вчинених виконавчих дій ВП № 63478266 станом на день Скарги 15.12.2020.

Крім того, доказами, що підтверджують обставини протиправної бездіяльності ДВС, які оскаржуються, в скарзі зазначені: 4.11.2020 ДВС було відкрито ВП № 63478266. Можливості особистого прийому Держвикоанвцями в приміщені ДВС унеможливлені Карантинними заходами, для зв`язку (для реалізації прав учасників ВП № 63478266 брати безпосередню участь у ВП № 63478266) залишилися телефон та електронний зв`язок. Вимоги ОСОБА_2 до Красноштан вчасно інформувати його щодо стану виконавчих дій ВП № 63478266 засобом електронного зв`язку на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ігноруються ДВС, можливість отримати інформацію від Красноштан засобом телефону штучно обмежується з боку Красноштан . Жодних виконавчих дій ВП № 63478266 з дня відкриття ВП 4.11.2020 не вчиняється ДВС. Вимога ОСОБА_2 до керівника ДВС замінити Красноштан іншим Держвиконавцем та вимога до керівника ДВС надати актуальну інформацію щодо вчинених виконавчих дій ВП № 63478266 станом на день Скарги 15.12.2020 засобом електронного зв`язку на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 проігнорована керівником ДВС.

Таким чином, зі змісту скарги вбачається, що про порушення вказаних в скарзі своїх прав скаржник дізнався не пізніше 15.12.2020.

Отже, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою, сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Отже, беручи до уваги обізнаність скаржника - сторони виконавчого провадження ще з 2020 року про обставини, викладені в скарзі, суд прийшов до висновку, що, оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку не подано, вказана скарга підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє ініціатора скарги можливості повторно звернутися до суду з вказаною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

При цьому, суддя вважає за можливе залишити заяву без розгляду на стадії прийняття її до розгляду, що відповідає положенням ст.ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13, 20, 126, 186, 259-261, 449 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Красноштан Інни Леонідівни, Керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гоція Богдана Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, в частині вимог скарги: застосувати до державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Красноштан І.Л. та до керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гоцій Б.І. заходи впливу; визнати дії/бездіяльність ДВС такою, що завдає ОСОБА_2 моральні страждання; стягнути з ДВС відшкодування Моральної Шкоди в сумі 1 грн.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Красноштан Інни Леонідівни, Керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гоція Богдана Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, в частині вимог скарги: визнати протиправною бездіяльність ДВС щодо належного виконання виконавчих дій у Виконавчому Провадженні № 63478266 примусового виконання Рішення СУДУ від 13.08.2020 у справі № 761/19032/19; зобов`язати ДВС виконати вимоги ст.28 Закону 1404-VIII щодо направлення Процесуальних Документів Виконавчого Провадження № 63478266 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати ДВС виконати вимоги ст.75,75 Закону 1404-VIII щодо застосування заходів впливу до керівників установи Боржника та НБУ щодо неналежного виконання вимог ДВС; зобов`язати ДВС відзвітувати суду та Корсаковій про виконання рішення суду, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: