Справа № 526/2211/20
Провадження № 2/526/140/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

у с т а н о в и в :

до суду звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 простягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У позовній заяві позивач вказує, що у 2011 році між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 02.11.2016 шлюб між ними розірвано. У 2017 році вона звернулась до суду з проханням стягнути аліменти на утримання спільної дитини та рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 526/502/17 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Звернувшись з відповідною заявою до виконавчої служби, було відкрито виконавче провадження від 06.07.2017 № 54247438.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сума боргу ОСОБА_2 станом на 01.10.2020 становить 92014,10 грн. Тобто відповідачем жодного разу не сплачено аліменти на утримання дитини, а тому за період, з 13 березня 2017 року по вересень 2020 року, сума, що підлягає стягненню (пеня) становить 27905,02 грн.

Посилаючись на вищевикладене, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 за період з березня 2017 року по вересень 2020 року включно у сумі 27905 (двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ять) грн 02 коп.

08 грудня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 не надала заяву про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, направила клопотання про розгляд справи без її участі та без участі її представника.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк відзиву не надав, про час та місце розгляду справи, який призначався на 16.02.2021 та 31.03.2021, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою місця його реєстрації, які повернуто до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2011 року.

Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 15 листопада 2016 року, шлюб, укладений 01 жовтня 2011 року у відділі ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ у Полтавській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис № 210, розірвано. Неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі постанови старшого державного виконавця Гадяцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Денисенко Н. М. від 06.07.2017 відкрито виконавче провадження № 54247438 з виконання виконавчого листа № 526/502/17, виданого 04.07.2017 Гадяцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.03.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки Гадяцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 19.06.18 № 4814, з матеріалів виконавчого провадження № 54247438, відкритого 06.07.2017 вбачається про наявність заборгованості зі сплати аліментів, що станом на 15.06.2018 становить 23653,43 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

У відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа 526/502/17 від 04.07.2017, виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.03.2017 до досягнення дитиною повноліття, борг станом на 01.10.2020 становить 92014,10 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 22), передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Докази того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача суду не надано.

Верховний Суд України у постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 572/1762/15-ц висловив правову позицію, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1- нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2- нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв`язку з юридичним фактом порушення обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів.

Із наданого суду позивачем розрахунку неустойки за прострочення аліментів вбачається, що сума неустойки (пені) за прострочення аліментів за період з березня 2017 року по вересень 2020 року становить 27905,02 грн.

Судом прийнято до уваги наданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за платежами, так як він відповідає вище вказаній формулі обрахування пені.

Враховуючи розмір заборгованості по сплаті аліментів за розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, долученим позивачем до матеріалів справи та вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 за період з березня 2017 року по вересень 2020 року включно у сумі 27905 (двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ять) грн 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий Л. І. Тищенко