Справа № 263/2303/21
Провадження № 2-з/263/32/2021
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

25 березня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суд м. Маріуполя Донецької області Федоренко Т.І., розглянувши заяву адвоката Білозьорова Олексія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Білозьоров О.Б., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із заявою про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до подачі позову до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суд м. Маріуполя від 23.02.2021 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 16.03.2021 року ухвалу Жовтневого районного суд м. Маріуполя від 23.02.2021 року було скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Ознайомившись з вказаною заявою суд приходить до наступного висновку.

Статтею 151 ЦПК України встановлено зміст і форму заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Відповідно до статті 131-2 та підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України (в редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), які є нормами прямої дії, представництво в судах першої інстанції у справах, розпочатих після 30 вересня 2016 року, з 1 січня 2019 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами (крім представництва органів державної влади або органів місцевого самоврядування).

Тобто, згідно Конституції України, з січня 2019 року представництво особи (юридичної або фізичної) в суді першої інстанції здійснює виключно адвокат.

Подана заява підписана адвокатом Білозьровим О.Б.

В матеріалах заяви міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 та ордер серія АН №1021434 на надання правової допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №1248 від 20.02.2021 року у Жовтневому районному суді м.Маріуполя Донецької області, але сам договір про надання правової допомоги в матеріалах справи відсутній.

Отже, з наданих документів неможливо встановити який вид правової допомоги за договором повинна отримати заявниця, який обсяг процесуальних повноважень має адвокат при надання заявниці правової допомоги, який строк дії договору, чи уповноважений представник підписувати заяву до суду про забезпечення позову від імені заявниці, тобто у суду маються сумніви щодо документів та їх недостатності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Частинами 1, 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

За таких підстав, заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків заяви.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 317, 318 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без руху.

Надати заявнику строк протягом 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині, а саме надати договір про надання правової допомоги ОСОБА_2 №1248 від 20.02.2021 року у Жовтневому районному суді м.Маріуполя Донецької області

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І.Федоренко