Справа № 710/78/21
Провадження № 2/710/177/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Cимоненко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшов вказаний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 40204,31 грн за кредитним договором №б/н від 03.01.2018.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 03.01.2018 відповідач підписав анкету - заяву №б/н, з метою отримання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач має заборгованість станом на 26.10.2020 в розмірі 40204,31 грн, яка складається з: 28023,96 грн заборгованість за тілом кредиту, 117,87 грн, заборгованість за простроченими відсотками, 12062,48 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Виниклу заборгованість відповідач добровільно погашати не бажає, та ухиляється від виконання своїх обов`язків.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 28.01.2021, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До позовної заяви представником позивача була додана заява про розгляд справи без участі представника позивача, а також застережено про погодження на ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач у судове засідання з`явився. Позов визнав частково, зазначив, що не погоджується із відсотками, які нараховувались. Пояснив, що коли отримував кредитну карту про розмір відсотків його не повідомили взагалі.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.64, 66, 67- 78).

Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011, АТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» (а.с.65).

ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03.01.2018 року (а.с.10), внаслідок чого йому надані кошти зі встановленим лімітом на кредитну картку.

Відповідно до довідки б/н та без дати, виданої АТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було надано кредитну картку з номером: НОМЕР_1 , дата відкриття 03.08.2017, термін дії 07/21. (а.с.9).

Із довідки про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що кредитний ліміт встановлено 20.03.2018 року в розмірі 15000,00 грн, 25.04.2019 року 0,00 грн( а.с.8).

Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку, яка є зокрема належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, з урахуванням правового висновку Верховного Суду викладеного у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц (а.с.70-71). Крім того, такі обставини не заперечуються відповідачем у справі.

Із наданого розрахунку заборгованості, вбачається, що позивачем за договором № б/н від 03.01.2018 станом на 26.01.2020 нарахована заборгованість у розмірі 40204,31 грн(а.с.7), яка складається з наступного: 28023,96 грн заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн, заборгованість за поточним тілом кредиту; 28023,96 грн, - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 117,87 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 12062,48 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн, - нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісія (а.с.7).

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи наведені норми матеріального права та встановлені обставини відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму коштів , які ним фактично використані.

Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що визнає відповідач, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитом.

За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 03.01.2018 року процентна ставка не зазначена.

Враховуючи викладені обставини, підстав вважати, що сторони обумовили відсотки за користування кредитом відсутні.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування процентів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у редакції, що діяла на момент підписання, та паспорт споживчого кредиту, як невід`ємні частини спірного договору.

Зважаючи на те, що вказаний Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт й Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які наявні в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.01.2018 року шляхом підписання анкети-заяви, та враховуючи заперечення відповідача щодо обумовлення відсоткової ставки при отриманні кредитної картки, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору щодо вартості кредиту, зокрема процентної ставки.

Такі висновки відповідають правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 (постанова від 03.07.2019).

На підтвердження узгодження з відповідачем відсоткової ставки позивач посилається на умови, викладені в паспорті споживчого кредиту, у якому зокрема визначена відсоткова ставка.

Із долученого до матеріалів справи паспорту споживчого кредиту вбачається, що останній підписаний відповідачем 12.12.2019 року ( а.с.11-14), тобто після підписання анкети-заяви від 03.01.2018 року. Доказів того, що вказаний паспорт стосується правовідносин сторін, які виникли у наслідок підписання згаданої анкети-заяви, суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що зі змісту паспорту споживчого кредиту вбачається, що такий містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту й передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача та має тимчасовий характер, оскільки інформація є актуальною до 27.12.2019, тому він не є підтвердженням ознайомлення відповідача з конкретною відсотковою ставкою по кредиту за договором від 03.01.2018 року.

За встановлених обставин вказаний паспорт споживчого кредиту не є підтвердженням ознайомлення відповідача з конкретною відсотковою ставкою по кредиту за заявою від 03.01.2018 року.

За вказаних обставин позовні вимоги в частині стягнення відсотків задоволенню не підлягають.

Зі змісту позовної заяви та розрахунку позивача вбачається, що банком нараховано заборгованість по відсотках в розмірі 12062,48 грн, відповідно до ст. 625 ЦК України, посилаючись при цьому, що з 01.03.2019 впроваджені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до положень п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язався сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0 % для картки «Універсальна голд».

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625 ЦК України.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки у порядку ч.2 ст. 625 ЦПК України банк почав нараховувати з 01.09.2019 року по 29.02.2020 р. ( а.с.7).

Разом з тим, відповідачу було видано картку з терміном дії до 07/21, що свідчить про те, що з даної дати до вказаних правовідносин можуть бути застосовані положення частини 2 статті 625 ЦК України.

Підтвердження ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, на які посилається позивач, як на підставу вимог щодо нарахованих відсотків за ст. 625 ЦК України, матеріали справи не містять, крім того вказані Умови не додані до матеріалів справи.

За вказаних обставин у суду відсутні підстави для задоволення вимог і у цій частині позовних вимог.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення із відповідача на користь позивача фактично використаних коштів. Задовольняючи позовні вимоги у цій частині суд виходить із наступного.

Із наданої виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що останній використав у період з 21.03.2018 року по 17.06.2018 рік, з урахуванням поверненої частини коштів за цей період, кошти у загальному розмірі 13191,47 грн. Повернуто у загальній кількості кошти у розмірі 6519,34 грн. Таким чином до стягнення підлягає сума фактично використаних, але не повернутих коштів у сумі 6672,13 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України при задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у розмірі 348,72 грн, що становить 16,59 % від суми 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 207, 208, 526, 530, 546, 549, 611, 625, 626, 627, 628, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильків, Шполянського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий 08.02.2000 року Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.01.2018 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) в сумі 6672,13 (шість тисяч шістсот сімдесят дві гривні 13 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильків, Шполянського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий 08.02.2000 року Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 348,72 грн (триста сорок вісім гривень 72 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 26.03.2021р.

Суддя О.В. Симоненко