Справа №628/858/21
Провадження 2-н/628/236/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Куп`янськ

Суддя Куп`янського міськрайонного суду Харківської області Волчек О.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Куп`янськ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2021 року до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області надійшла вищевказана заява з документами про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 4729,09 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 227 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 2000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Вбачається, що вимога про стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги, відповідає встановленим вимогам.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до ч.1, ч. 3 п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Сума судового збору є чітко визначеною Законом України «Про судовий збір», а тому підлягає стягненню при видачі судового наказу. Однак розмір суми витрат на професійну правничу допомогу визнається безпосередньо стороною та може бути зменшений лише за клопотанням іншої сторони (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст.167 ЦПК України встановлено, що розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

При цьому суддя враховує, що за правилами наказного провадження справа розглядається без повідомлення та виклику заявника, боржника, а отже останній буде позбавлений права довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Ч. 3 ст. 165 ЦК України визначено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що за вимогою заявника про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. не може бути видано судовий наказ, оскільки вона не визначена в переліку ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює їх стягнення в порядку наказного провадження.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 161, 165-167, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Куп`янськ» у видачі судового наказу за заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій.

Відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у спрощеному позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженими у зв`язку з карантином.

Суддя О.О. Волчек