Справа № 2-145/11
Провадження № 2-зз/541/2/21
У Х В А Л А

25 березня 2021 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Куцин В.М.,

секретаря судових засідань Євдокимової Н.Ю.,

за участю представника заявника, адвоката Шейка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернула до Миргородського міськрайонного суду з заявою про зняття арешту, в якому зазначила, що в ході виконання рішення Пирятинського районного суду Полтавської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 19.07.2019 року її права, як спадкоємця стягувача порушуються в зв`язку з арештом майна боржника ОСОБА_3 , який здійснений на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду від 01.02.2011 року по справі №2-145, оскільки вказані обставини позбавляють можливості державного виконавця здійснити виконання рішення суду, відповідно до положень ст. 158 ЦПК України просила скасувати арешт майна яке належить боржнику ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник заявника адвокат Шейко Р. В. вимоги заяви підтримав. Вказував, що відповідно до повідомлення Миргородського міськрайонного ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерста юстиції ( м. Суми) арешт майна ОСОБА_3 в тому числі домоволодіння в місті Пирятин здійснено на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду від 01.02.2011 року. На даний час в ході виконання рішення Пирятинського районного суду Полтавської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 19.07.2019 року неможливо здійснити звернення стягнення на належне боржнику майно, житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 тому просив при прийнятті рішення зазначити обставини встановлені в ході судового розгляду заяви.

Заслухавши представника заявника, дослідивши докази додані до заяви суд встановив.

Згідно листа-відповіді Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 7553 від 10.03.2021 року на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №24235257 від 07.02.2011 з примусового виконання ухвали Миргородського міськрайонного суду №2-145 від 01.02.2011 про внесення відомостей до реєстру заборон про накладення арешту на житловий будинок та господарські будівлі за адресою АДРЕСА_1 . Стороною, боржником по даному виконавчому провадженню зазначено ОСОБА_3 , стягувачем ОСОБА_4 . 08.02.2011 року закінчено виконавче провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв`язку з повним фактичним виконанням.

Виконавче провадження №24235257 відповідно до розпорядження начальника ВДВС Миргородського МРУЮ у Полтавській області від 08.01.2014 року №1, знищено.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 01.02.201 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Дочірного підприємства ДАК «Хліб України « Миргородський комбінат хлібопродуктів №1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції та річних процентів 239676 гривень та 1820 грн судових витрат. Рішення не містить будь-яких посилань на арешт майна з метою забезпечення позову.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №10806967 від 08.02.2011 року, на житловий будинок та господарські будівлі за адресою АДРЕСА_1 ,власником якого є ОСОБА_3 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження заступника начальника ВДВС Миргородського МРУЮ у Полтавській області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.02.2011 року (а.с.35 зворот, 50).

Стаття 158 ЦПК України передбачено суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Судом встановлено, що арешт на житловий будинок та господарські будівлі за адресою АДРЕСА_1 державним виконавцем накладено з метою забезпечення виконання рішення Миргородського міськрайонного суду від 01.02.2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Дочірного підприємства ДАК "Хліб України "Миргородський комбінат хлібопродуктів №1", ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції та річних процентів 239676 гривень та 1820 грн. судових витрат.

Заявником в супереч вимог ст. 81 ЦПК України не надано будь-яких доказів,що підтверджують повне виконання вказаного судового рішення,тому суд вважає що підстави для скасування арешту майна відсутні.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до роз`яснень наданих в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" пунктами 1та 2 зокрема визначено, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Керуючись ст.158, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, у виді накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , застосованого ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 01.02.2011 по справі №2-145 за позовом ОСОБА_5 до Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» Миргородський комбінат хлібопродуктів №1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 30 березня 2021 року.

Суддя: В. М. Куцин