КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3334/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Гуля В.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Некрасова Олексія Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року про відмову у задоволені клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих до подання позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

06 вересня 2019 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви. Зазначив, що він має намір подати позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в загальному розмірі 388 699,97 австралійських доларів. Просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

машиномісце № НОМЕР_1 (2-й рівень) в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 391, що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна: 91, що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер нерухомого майна: 31150669, що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви (а.с. 64-66 т. 1).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, в листопаді 2019 року представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати вказану ухвалу суду в частині накладенні арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 , скасовано та постановлено в цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 197-202 т. 1).

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 (2-й рівень) в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , гараж 4, та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року, відмовлено в задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 238-239 т. 1).

30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року, в частині накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 (2-й рівень) в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , гараж 4, та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Посилалася на те, що при забезпеченні позову судом не було дотримано вимоги закону щодо застосування заходів забезпечення позову, в тому числі щодо співмірності їх застосування, що призвело до порушення її прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції була постановлена з порушенням норм процесуального права. Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що згідно звіту про оцінку майна №376/19 від 13 листопада 2019 року вартість майна, на яке накладено арешт, майже вдвічі перевищує ціну позову. Також зазначає, що арешт накладено більше року тому, внаслідок арешту ОСОБА_1 позбавлена можливості здавати його в оренду та отримувати дохід.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 і ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року, в частині накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 (2-й рівень) в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , гараж 4, та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що заявницею не доведено наявності відповідних підстав.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Звертаючись із клопотанням ОСОБА_1 не довела наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року. ОСОБА_1 посилалася на те, що вартість арештованого судом майна - машиномісця № НОМЕР_1 (2-й рівень) в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_5 , перевищує ціну позову ОСОБА_2 .

При цьому ОСОБА_1 посилалася на звіт про оцінку майна №376/19 від 13 листопада 2019 року, складений оцінювачем ТОВ «Консалтингова компанія «ПАРЕТО» (а.с. 109-164 т. 1).

Разом з тим, на час звернення ОСОБА_1 з даним клопотанням до суду звіт оцінювача ТОВ «Консалтингова компанія «ПАРЕТО» втратив чинність. У вказаному звіті вказано, що строк дії висновку про вартість майна становить 6 місяців.

Колегія суддів враховує, що наведені обґрунтування визначених ОСОБА_1 підстав скасування забезпечення позову у повторному зверненні аналогічні тим, що первісно зазначалися нею у поданому клопотанні в березні 2020 року. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Некрасова Олексія Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Гуль В.В.