Справа № 236/789/21
24 березня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді - Саржевської І.В.,
за участю секретаря - Олійник С.М.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Лиман в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", третя особа: Лиманський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про скасування арешту майна (невизначене майно, все майно),
10.03.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", третя особа: Лиманський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про скасування арешту майна (невизначене майно, все майно), накладеного 24.02.2011 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції, на майно боржника на підставі рішення Краснолиманського міського суду від 30.08.2010 за виконавчим листом №2-2593 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ СР "Укрсоцбанк" солідарно заборгованості у розмірі 266386,85 грн., судового збору 1700,00, витрат 120,00 грн. Просить припинити дію запису про обтяження речового права, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна за реєстровим номером 11323352 на невизначене майно, все майно, власником якого є ОСОБА_1 (а.с.1-7).
Ухвалою судді від 12.03.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.
Позивач до судового засідання не прибула, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача АТ "Альфа-Банк", належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув і судом було прийняте рішення справу розглянути без їх участі в заочному порядку.
Представник третьої особи Лиманського міського відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Донецькій області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не прибув, надав суду письмові пояснення щодо предмету позову, просив справу розглянути за його відсутності.
Ухвалою суду від 24.03.2021 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи, та відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 15.10.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить 1/1 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.10-12).
20.09.2010 року на підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.08.2020 року, було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-2593 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ СР "Укрсоцбанк" солідарно заборгованості у розмірі 266386,85 грн., судового збору 1700,00, витрат 120,00 грн., та накладено арешт на майно боржника.
Правонаступником АКБ СР"Укрсоцбанк", в інтересах якого встановлено обтяження, є АТ "Альфабанк".
24.02.2011 за заявою стягувача державним виконавцем накладено арешт на все рухоме майно та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі виконавчого листа № 2-2593, виданого 30 серпня 2010 року Краснолиманським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКБ СР "Укрсоцбанк" солідарно заборгованості в розмірі 266386,85 грн., судового збору 1700,00 грн., витрат 120,00 грн.. 27.01.2012 виконавче провадження №24701230 було закінчено, відповідно до п.10 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 (втратив чинність 02.06.2016 року) у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. В разі надсилання виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС арешт, накладений за постановою державного виконавця не знімається, інші заходи примусового виконання рішення не скасовуються. Більше виконавчий лист №2-2593, виданий 30.08.2010 Краснолиманським міським судом Донецької області на примусовому виконанні не перебував.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження»,у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Лиманським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) арешт не знято.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Керуючись ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", третя особа: Лиманський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про скасування арешту майна (невизначене майно, все майно) - задовольнити.
Припинити дію запису про обтяження речового права, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна за реєстровим номером 11323352 на невизначене майно, все майно, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції № 24701230 від 24.02.2011 року на підставі виконавчого листа № 2-2593, виданого 30 серпня 2010 року Краснолиманським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКБ СР "Укрсоцбанк" солідарно заборгованості у розмірі 266386,85 грн., судового збору 1700,00 грн., витрат 120,00 грн., шляхом внесення відповідних відомостей у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 24.03.2021.

Суддя -