КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/4029/20 Головуючий у 1 інстанції: Савицький О.А.

Провадження №22-ц/824/465/2021 Доповідач: Гаращенко Д.Р.

24 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою адвоката Новікової Надії Іванівни представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування.

Просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на свою користь недоплачену частину страхового відшкодування в сумі 23 110,95 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 серпня 2018 року о 07:20 год по вул. Попудренка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля БАЗ А079.23, дн.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2018 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що підтверджено страховим полісом №АМ/7724592, в межах ліміту за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн, франшиза - нуль.

У встановленому законом порядку він звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Листом №167-31 від 10 січня 2019 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повідомила ОСОБА_1 про погодження та виплату 13 612,40 грн, та здійснила перерахунок грошей.

Відповідно до рахунку №ФС029875 від 18 вересня 2019 року сума відновлювального ремонту складає 45 479,82 грн.

Для врегулювання суми понесених матеріальних збитків позивач звернувся до відповідача з заявою щодо надання документів, на підставі яких було визначено суму страхового відшкодування, однак відповідач відмовився їх надати.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_3 » для визначення вартості матеріального збитку.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку №15/12.03.19 від 05 березня 2019 року вартість матеріального збитку, завданого власникові Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 36 723,35 грн.

Позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою щодо перерахунку страхової виплати, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Новікова Н.І. представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що висновок суду першої інстанції про відсутність претензій чи зауважень з боку відповідача до проведеного огляду пошкодженого мотоциклу є таким, що порушує права ОСОБА_1 , оскільки на момент підписання акту огляду не було встановлено розмір матеріального збитку та його калькуляція.

Вказала, що судом першої інстанції при ухвалені рішення не було враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

В скарзі послалась на те, що належний позивачу автомобіль Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 , 2013 року випуску, огляд автомобіля та ДТП відбулося у 2018 році, тому за даних обставин слід застосовувати п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Зазначила, що суд першої інстанціїз власної ініціативи міг призначити автотоварознавчу експертизу для з`ясування всіх істотних обставин справи, однак цього не зробив.

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Судом першої інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

28 серпня 2018 року о 07:20 год по вул. Попудренка в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля БАЗ А079.23, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2018 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

У силу ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно Полісу №АМ/7724592 від 17 лютого 2018 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяного майну становить 100 000 грн на одного потерпілого, розмір франшизи - 0 грн. (а.с. 7)

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У ч. 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

За положеннями п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Сторонами не заперечується, що 28 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

06 вересня 2018 року представником ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було оглянуто транспортний засіб марки Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 , за участі власника ОСОБА_1 , в якому зазначено перелік пошкоджень. (а.с. 100-101)

ОСОБА_1 жодних претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля не пред`являв, що підтверджується протоколом технічного огляду №48282 від 06 вересня 2018 року.

Відповідно до Звіту №48282 від 02 жовтня 2018 року, складеного ФОП « ОСОБА_5 », вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 15 954,88 грн. (а.с. 41-47)

Листом №167-31 від 10 січня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» повідомлено ОСОБА_1 про виплату в розмірі 13 612,40 грн, яку було здійснено цього ж дня.

Не погоджуючись із розміром матеріального збитку, визначеного ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_1 звернувся до ФОП « ОСОБА_3 » для оцінки вартості матеріального збитку, завданого автомобілю Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно Звіту №15/12.03.19 від 05 березня 2019 про оцінку вартості матеріального збитку, виготовленого ФОП « ОСОБА_3 », вартість матеріального збитку становить 36 723,35 грн. (а.с. 17-40)

В апеляційній скарзі апелянт зазначила, що належний позивачу автомобіль Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 ,2013 року випуску, огляд автомобіля та ДТП відбулося у 2018 році, тому за даних обставин слід застосовувати п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта з огляду на таке.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 року значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Винятками стосовно використання зазначених вимог відповідно до п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики.

Як вбачається з матеріалів справи, при визначенні розміру матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , страховиком було застосовано коефіцієнт фізичного зносу деталей в розмірі 0,63 відповідно до п. 7.39 (а) Методики, оскільки транспортний засіб марки Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 , експлуатувався в інтенсивному режимі з перевищенням середньорічного пробігу, тоді як зі Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, зробленого на замовлення позивача, вбачається що значення коефіцієнту фізичного зносу оцінювачем було прийнято таким, що дорівнює нулю.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для застосування п. 7.39 (а) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Крім того, в Акті огляду транспортного засобу Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_2 зафіксовано пошкодження, що не відносилось до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 28.08.2018 року, а саме, ліва боковина криші була з дефектом, що у свою чергу підтверджує необхідність застосовування коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 0,63.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Звіт №48282 від 02.10.2018 року відповідає вимогам положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо не врахування судом першої інстанції постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, оскільки у даній справі суд дійшов висновку про наявність підстав для застосуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей в розмірі 0,63 відповідно до п. 7.39 (а) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при визначенні розміру матеріального збитку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу адвоката Новікової Надії Іванівни представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль