Справа № 323/2767/20
Провадження № 2/323/169/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді -Гуцал О.П.,
при секретарі -Чубир Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за активну електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за активну електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено, що 26.07.2011 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та побутовим споживачем ОСОБА_1 був укладений Договір про користування електричною енергією № 061148. За умовами Договору, кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: електропостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. На підставі Договору ПАТ «Запоріжжяобленерго» відкрило особовий рахунок побутового споживача № 061148 на ім`я відповідача та проводило постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В період часу з 01.03.2017 року по 01.01.2019 року відповідачем було спожито електричної енергії на загальну суму 17319,11 грн., вартість якої відповідачем не сплачена. Позивач просив суд стягнути з відповідача борг за використану електроенергію у сумі 17319,11 грн. та понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 19.11.2020 року відкрито провадженняу справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Судове засідання 18.12.2020 року було відкладене у зв`язку із неявкою відповідача.

Судові засідання 20.01.2021 року та 23.02.2021 року були відкладені за клопотанням відповідача.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідачем було направлено на адресу суду заяву про застосування наслідків позовної давності, в якій вказано, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.02.2017 року по 01.11.2017 року задоволенню не підлягають з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності.

Згідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки відповідач не повідомила про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, то причини для відкладення розгляду справи, які зазначені в ч.2 ст.223 ЦПК України, відсутні.

Тому суд вважає, що справу можливо розглянути в даному судовому засіданні.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами частин 1, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Під час розгляду справи встановлено, що 26.07.2011 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та побутовим споживачем ОСОБА_1 був укладений Договір про користування електричною енергією № 061148.

За умовами Договору, кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: Електропостачальник взяв на себе зобов`язання постачати Споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а Споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором.

Пунктом 32 договору сторони обумовили, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення або розірвати.

На підставі Договору, ПАТ «Запоріжжяобленерго» відкрило особовий рахунок побутового споживача № 061148 на ім`я ОСОБА_1 та проводило постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Відповідно до статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про ринок електричної енергії», електропостачальник має права на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Підпунктом 2 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів

Відповідно до пункту 4.12 розділу ІV Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань за Договором щодо оплати вартості спожитої електричної енергії, у відповідача виник борг за спожиту активну електроенергію за період з 01.03.2017 року по 01.01.2019 р. в сумі 17319,11 грн., який до теперішнього часу не сплачено, що підтверджується відповідним розрахунком.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті за надані послуги, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність заборгованості за відповідачем за спожитою електричною енергією.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Переривання перебігу позовної давності визначається ст.264 ЦК України.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч.3-5 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У даному випадку відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про застосування позовної давності.

З даним позовом до суду позивач звернувся 03.11.2020 року.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що трирічний строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.02.2017 року по 01.11.2017 року сплинув і не переривався, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаний період слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, підтвердження належними доказами факту нездійснення відповідачем оплати за спожиту активну електричну енергію у зазначеному розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав часткового стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась внаслідок несплати за надані послуги, в межах строку позовної давності у розмірі 12621,37 грн.

Згідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені судом в розмірі 72,88% від заявленої суми, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 72,88% від понесених судових витрат, тобто 1531,94 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 283, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за активну електричну енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул.. Сталеварів, 14, , р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Метабанк», МФО 313582) борг за активну електричну енергію в розмірі 12621,37 грн. та витрати на судовий збір в розмірі 1531,94 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складений 29.03.2021 року.

Суддя О.П. Гуцал