Дата документу 10.03.2021 Справа № 554/283/20
Провадження № 2/554/684/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Бритвіної Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

15.01.2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» в особі уповноваженого представника звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохав суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за відсотками за кредитним договором № PLOKGK від 07.10.2008 у розмірі 35 907,55 [Долар США], що за курсом 23,68, відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.12.2019 року, складає 850 290,78 грн., а також судовий збір у розмірі 12 754,36 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.01.2020 відкрите загальне позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2020 продовжено проведення підготовчого провадження відповідно до ч.3 ст. 189 ЦПК України.

25.09.2020 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позов.

16.10.2020 до суду від представника позивача, АТ КБ «ПриватБанк», надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

25.01.2021 на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив.

02.02.2021 до суду від представника позивача, АТ КБ «ПриватБанк», надійшли письмові пояснення.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 07.10.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк, Кредитор), та відповідачем ОСОБА_1 (надалі - Відповідач, Позичальник) був укладений кредитний Договір №. PLOKGK від 07.10.2008 строком дії до 07.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 43 755,97 [Долар США] на придбання нерухомості та зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди в зазначені договором строки.

Забезпеченням виконання Позичальником своїх зобов`язань за даним договором виступала іпотека квартири загальною площею 56,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; договір поруки № PLOKGKB000000018 від 07.10.2008, укладений з ОСОБА_2 .

Позивачем зазначено, що Позичальник порушив свій обов`язок щодо повернення кредиту у передбачений договором строк, кредитні кошти не повернуті, договір не припинено належним виконанням, у зв`язку із чим станом на 10.12.2019 утворилась заборгованість у загальному розмірі 307 415,43 [Долар США], з якої:

-36 790,78 [Долар США] - заборгованість за тілом кредиту;

-35 907,55 [Долар США] - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

-8 642,48 [Долар США] - заборгованість по комісії за користування кредитом;

-26 074,62 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Позивач прохав стягнути у солідарному порядку із відповідачів лише частину заборгованості, а саме відсотки за користування кредитом у розмірі 35 907,55 [Долар США], що за курсом 23,68, відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.12.2019 року, складає 850 290,78 грн.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що Банк неодноразово звертався до суду за захистом свого права щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № PLOKGK від 07.10.2008. На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 2-3726/09 від 21.10.2009, що набрало законної сили 01.11.2009, в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення на предмет іпотеки, знято ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстраційного обліку та виселено їх з іпотечної квартири. Вказане рішення суду було виконане у повному обсязі. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №1622/14299/2012 від 22.01.2013 стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у сумі 55 421,62 [Долар США], що еквівалентно 442 818,78 грн., яка складалась з тіла кредиту, відсотків, комісії пені та штрафів. Однак, Банком при зверненні до суду у даній справі не враховано вищевказані рішення суду, та пред`явлено до стягнення відсотки, які нараховані з 08.10.2008 по 25.08.2018, що призводить до подвійного стягнення. З розрахунку заборгованості вбачається, що з 25.09.2018 по 10.12.2019 відсотки не нараховувались Банком. Позивачем не зазначено у позові відомості про реалізацію предмета іпотеки - квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 у відзиві також зазначала, що Банк використав своє право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту у порядку ст. 1050 ЦК України, а тому подальше нарахування відсотків є безпідставним. Відповідач ОСОБА_2 у відзиві також заявила про застосування строку позовної давності щодо стягнення відсотків, який, на її думку, почав свій перебіг з 2009 року (з моменту звернення Банку до суду із позовом про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки). Додатково відповідач ОСОБА_2 повідомила суду, що ОСОБА_1 внесено до списків громадян зниклих безвісти та захоплених у полон під час проведення АТО (ООС).

Представник позивача на рахунок заперечень відповідача ОСОБА_2 вказував, що суми від реалізації предмету іпотеки виявилось недостатньо для погашення всієї заборгованості за кредитом, що не позбавляло Банк права звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, кредитні правовідносини між сторонами не припинились повним виконанням; Банк має право на стягнення відсотків за користування кредитом. Також зазначено, що строк позовної давності не пропущений; договором передбачено збільшений строк позовної давності у 5 років (п. 5.5 Кредитного договору), який починає свій перебіг, на думку позивача, з 07.10.2018 (кінцевий строк дії кредитного договору).

У судове засідання 10.03.2021 сторони у справі не з`явились.

Представник позивача, АТ КБ «ПриватБанк», разом із позовом надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності вразі неявки сторони відповідача у справі.

Відповідач ОСОБА_2 25.01.2021 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечувала у повному обсязі, прохала суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та запереченні.

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання жодного разу не з`явився, відзив на позов до суду не надавав; виклик відповідача здійснювався судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові заяви сторін по суті справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, установив наступне.

07.10.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») (Кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений Кредитний договір № PLOKGK від 07.10.2008 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 43 755,97 [Долар США] на придбання нерухомості.

Кредитний договір укладено на строк до 07.10.2018.

Відсоткова ставка визначена у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту (що становить 15,00% на рік).

Погашення кредиту передбачено згідно з Графіком повернення кредиту, шляхом внесення Позичальником щомісячних платежів у період з «25» по «30» число кожного місяця у розмірі 872,97 [Долар США] (ануїтетна форма погашення кредиту).

Кредит забезпечено іпотекою, про що зазначено у п. 8.3 Договору; предмет іпотеки - 3-х кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 .

Також, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 (Поручитель) був укладений договір поруки від 07.10.2008, відповідно до якого остання поручилась, як солідарний боржник, за виконання ОСОБА_1 , як Позичальником, кредитних зобов`язань за Кредитним договором № PLOKGK.

Установлено, що до закінчення строку дії договору у зв`язку із порушенням позичальником своїх кредитних зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту рівними частинами, утворилась заборгованість за кредитним договором, у зв`язку із чим Банк звертався до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 2-3726/09 від 21.10.2009, що набрало законної сили 01.11.2019, за позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLOKGK від 07.10.2008 було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , шляхом продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу з початковою ціною - 413 097,50 грн.; зобов`язано ВГІРФО Октябрського РВ ПМУ УМВС України у Полтавській області зняти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 з виселенням останніх з вказаної квартири.

Вказаним рішенням суду установлено, що станом на 10.03.2009 утворилась заборгованість - 47 804,75 [Долар США] (що за курсом НБУ станом 05.03.2009 - становила 368 096,58 грн.), з якої:

-43 755,75 [Долар США] - заборгованість за тілом кредиту;

-2 757,71 [Долар США] - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

-956,28 [Долар США] - комісія за користування кредитом;

-334,79 [Долар США] - пеня.

Установлено, що на підставі вказаного рішення суду Банком було реалізовано предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

Згідно з копією виписки та меморіальних ордерів, наданих позивачем до відповіді на відзив, установлено, що сума від реалізації іпотечного майна становила 22 917,97 [Долар США], яка була зарахована Банком 18.04.2012 на погашення кредитної заборгованості наступним чином:

-568,45 [Долар США] (4 539,07 грн.) - погашення пені;

-7 873,75 [Долар США] (62 871,89 грн.) - погашення заборгованості за кредитом;

-14 475,77 [Долар США] (115 589,02 грн.) - погашення пені.

Таким чином, Банк, як кредитодавець за кредитним договором, та як іпотекодержатель, у судовому порядку реалізував своє право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася, та сплати належних відповідно до Договору платежів.

Отриманих коштів від реалізації предмету іпотеки виявилось недостатньо для повного погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом у солідарному порядку з позичальника та поручителя.

Так, заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №1622/14299/2012 від 22.01.2013 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у сумі 55 421,62 [Долар США], що за курсом 7,99 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.05.2012 року, складає 442 818,78 грн., яка складалася з наступного станом на 14.05.2012:

-36 460,87 [Долар США] - заборгованість за тілом кредиту;

-15 628,88 [Долар США]- заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-181,34 [Долар США] - заборгованість по комісії за користування кредитом;

-481,61 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

-31,29 [Долар США] - штраф (фіксована частина);

-2 637,64 [Долар США] - штраф (процентна складова).

Окрім цього, судом установлено, що заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2015, що набрало законної сили, у справі №554/9087/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість у сумі 134 546,16 [Долар США], що за курсом 21,19 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.06.2015 року, складало 2 851 033,05 грн. станом на 26.06.2015, з якої:

- 36 790,78 [Долар США] - заборгованість за тілом кредиту;

- 29 657,82 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 6 290,36 [Долар США] - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 55 389,00 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань;

- 11,80 [Долар США] - штраф (фіксована частина);

- 6 406,40 [Долар США]- штраф (процентна складова).

Відомості про виконання вищевказаних рішень суду про стягнення заборгованості суду не надано позивачем.

У справі, що розглядається, Банк звернувся до суду із позовом 15.01.2020, відповідно до якого зазначав, що станом на 10.12.2019 заборгованість за кредитом становить 307 415,43 [Долар США], з якої:

-36 790,78 [Долар США] - заборгованість за тілом кредиту;

-35 907,55 [Долар США] - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

-8 642,48 [Долар США] - заборгованість по комісії за користування кредитом;

-26 074,62 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Банком у даній справі заявлено до стягнення лише відсотки у сумі 35 907,55 [Долар США], що складає еквівалент 850 290,78 грн., та не враховано сум раніше стягнутої заборгованості.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів є основним.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами кредитного договору № PLOKGK сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 07.10.2018 року включно. Відтак, у межах строку кредитування до 07.10.2018 року позичальник ОСОБА_1 мав, зокрема, повертати Банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами з «25» по «30» число кожного місяця.

Як встановлено судом вище, у зв`язку із простроченням повернення чергової частини кредиту Банк звертався до суду за захистом свого права та судом були постановлені рішення, що набрали законної сили, зокрема заочне рішення суду від 22.01.2013 року про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителя та заборгованість включала залишок по тілу кредиту - 36 460,87 [Долар США], що залишився після реалізації предмету іпотеки, відсотки - 15 628,88 [Долар США] та інші платежі (комісію та штрафи).

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правових висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. № 444/9519/12 щодо нарахування та стягнення процентів від суми кредиту після спливу строку кредитування (п. 54), зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відсотки, передбачені договором за користування кредитом (ч. 1 статті 1048 ЦК України), є відмінними за своєю правовою природою від відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання (ч. 2 статті 625 ЦК України). Відсотки, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання - це спеціальний вид відповідальності на відміну від відсотків, які є звичайною платою за користування кредитом. Тому, до прострочення з боржника стягуються відсотки від суми кредиту відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України, як плата за кредит, а за період після такого прострочення - річні відсотки відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

З огляду на зазначене, суд відхиляє аргументи позивача про те, що Банк має право після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту (тобто після звернення до суду із позовами про стягнення заборгованості) нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом.

Пред`явлені до стягнення у даній справі відсотки у сумі 35 907,55 [Долар США], що складає еквівалент 850 290,78 грн., є відсотками за користування кредитом, які, згідно з розрахунком заборгованості, розраховувались у розмірі 15,00% річних на залишок поточної заборгованості за кредитом, тоді як у графі «Нарахування процентів на залишок простроченої заборгованості» міститься показник «0».

Розрахунок відсотків відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, а саме у розмірі 3% відсотків річних, або у іншому розмірі, якщо умовами Кредитного договору визначалась інша відсоткова ставка за прострочення виконання грошового зобов`язання із вказівкою на відповідний пункт Договору, позивачем не надано.

За вищевикладених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо строку позовної давності, суд виходить з того, що позовна давність застосовується вразі доведення законності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, в іншому випадку, суд відмовляє у задоволенні позову за безпідставністю або недоведеністю.

Керуючись статтями 526, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1-10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 183, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

Сторони у справі:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (Код , юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д).

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса АДРЕСА_2 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, як суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко