Справа № 755/2964/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., вивчивши матеріли справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до приватного виконавця Дорошкевич В.Л., ТОВ «ФІНФОРС», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали справи, встановлено наступне.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.02.2020 року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., зареєстрований в реєстрі за № 1338 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості.

Обираючи підсудність, позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва за місцем здійснення діяльності приватним виконавцем, який за процесуальним статусом також зазначений відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Оскільки підсудність справи позивачем визначалася виходячи з місця знаходження приватного виконавця Дорошкевич В.Л., яка не являється суб`єктом підприємницької діяльності, а є особою яка здійснює незалежну професійну діяльність, судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання вказаного відповідача та визначення підсудності справи, 16.02.2021 року здійснено запит до Київської обласної державної адміністрації та 03.03.2021 року до Білоцерківської міської ради.

Як убачається із відповіді наданої Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області від 16.03.2021 року № 795/01-16, відповідач Дорошкевич Віра Леонідівна , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

09 вересня 2020 року Верховний Суд за результатами розгляду цивільної справи № 757/53167/18-ц за позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Татарченка В.Г. зазначив наступне: «Відповідач у справі, яка переглядається, не є суб`єктом підприємницької діяльності, таких доказів у матеріалах справи немає, а є приватним виконавцем, який здійснює незалежну професійну діяльність, тому суд повинен був отримати інформацію про зареєстроване його місце проживання та надіслати справу за належною територіальною підсудністю».

Відповідно вказаного правового висновку суду касаційної інстанції, цивільні справи за позовом до приватного виконавця підсудні за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме за місцем реєстрації проживання приватного виконавця.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом з`ясовано, що відповідач - приватний виконавець Дорошкевич В.Л. не являється суб`єктом підприємницької діяльності, здійснює незалежну професійну діяльність приватного виконавця, зареєстрована у м. Біла Церква, Київської області, а тому в даному випадку, враховуючи обрану підсудність справи позивачем, повинні бути застосовані загальні правила підсудності.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Проте вищевказаний спір з огляду на приписи ч. 12 ст. 28 ЦПК України також не підсудний Дніпровському районному суду м. Києва, виходячи з наступного.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання виконавчого документа не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

За вимогами ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Накладення арешту і вилучення майна (коштів) боржника передбачено ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», якою серед іншого визначено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно положень ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку.

Так, позивачем до позовної заяви додано копію постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.02.2021 року, винесену в рамках виконавчого провадження № 61262347.

Зі змісту вищевказаної постанови приватного виконавця від 04.02.2021 року убачається, що позивач ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, за відомостями ПФУ, ДФС отримує доходи в Міністерстві розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ідентифікаційний , яке знаходиться за адресою: 01008, м. Київ, Печерський район, вул. Грушевського, 12/2, куди направлено постанову приватного виконавця для виконання (п. 8 постанови), що територіально відноситься до Печерського районного суду м. Києва, та являється місцем виконання спірного виконавчого документу в розумінні ст. ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження».

В свою чергу до матеріалів справи не додано жодних доказів того, що на території Дніпровського району м. Києва проводяться будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 61262347 з примусового виконання спірного виконавчого напису № 1338 виданого 08.02.2020 року.

Аналіз норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що юридичну адресу (місцезнаходження) приватного виконавця не можна ототожнювати із місцем виконання виконавчого документу, оскільки приватним виконавцем конкретні виконавчі дії стосовно кожного ж боржників вчиняються на території певної адміністративно-територіальної одиниці. Право здійснювати виконання приватним виконавцем виконавчих документів на всій території України за приписами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» не зумовлює можливість подання позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, до будь якого суду з огляду на можливість приватного виконавця вчиняти виконавчі дії по території України, оскільки це у свою чергу буде суперечити встановленим процесуальним законом правилам підсудності.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За вищевказаних умов відсутні підстави вважати, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є Дніпровський район м. Києва, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів стосовно того, що на території Дніпровського району м. Києва проводяться будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 61262347 з примусового виконання виконавчого напису № 1338 виданого 08.02.2020 року, у тому числі доказів працевлаштування, проживання ОСОБА_1 на території Дніпровського району м. Києва або знаходження будь якого майна та/або грошових коштів боржника, у зв`язку з чим мали б проводитися відповідні виконавчі дії за спірним виконавчим написом, згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», а отже відсутні підстави для належного визначення підсудності позову Дніпровському районному суду м. Києва.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За нормою ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України встановлено, що справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, оскільки виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 61262347 на території Дніпровського району м. Києва приватним виконавцем щодо позивача не здійснюються, у зв`язку з чим цивільну справу слід передати для розгляду за належною підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, як суду на території юрисдикції якого зареєстроване місце проживання відповідача - приватного виконавця Дорошкевич В.Л., оскільки позивачем серед вказаних ним трьох відповідачів у справі обрана підсудність саме за місцем знаходження відповідача приватного виконавця Дорошкевич В.Л.

За наведених обставин, керуючись ст. ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 755/2964/21 (провадження № 2/755/2162/21) за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя