Справа № 164/45/21
п/с 8/164/2/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі Волинської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 5 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою про перегляд судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 5 лютого 2021 року, яку мотивував тим, що до розірвання шлюбу, ініціатором якого був він, стягувач ніколи не пред`являла будь яких вимог щодо отримання грошових коштів на утримання дітей, оскільки він і так їх утримував. А тому заяву про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів розцінює як помсту. Крім того, на даний час діти проживають разом із ним і перебувають на його утриманні, а ОСОБА_5 проживає окремо за іншою адресою, у зв`язку з чим просив суд скасувати судовий наказ та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В даному судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав із наведених у ній підстав та просив задовольнити.

Стягувач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_3 , кожен зокрема, заяву вважають необґрунтованою, оскільки на даний час ОСОБА_6 була змушена залишити місце свого постійного проживання у зв`язку із вчиненням заявником відносно неї насильства, в тому числі і психологічного, що стало підставою неодноразового звернення до відділення поліції. Просили відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказаного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Судом встановлено, що 5 лютого 2021 року Маневицьким районним судом Волинської області було видано судовий наказ, яким ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини всіх його видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14 січня 2021 року до досягнення ними повноліття (а.с. 22).

Із пояснень стягувача судом встановлено, що на момент звернення до суду із заявою про стягнення аліментів із ОСОБА_1 вони проживали разом із дітьми в АДРЕСА_1 . Беручи до уваги те, що шлюб між нею та заявником було розірвано, вважала доцільним звернутися до суду із вказаною заявою з метою матеріального забезпечення дітей, з якими мала намір проживати разом, проте з незалежних від неї обставин на даний час діти проживають з батьком.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Наведене свідчить, що право на отримання аліментів виникає у тієї особи, разом з якою проживає дитина (діти).

Сторони в судовому засіданні не оспорювали, що на даний час син ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_10 проживають разом із батьком ОСОБА_1 .

Даний факт також підтверджується наданим ОСОБА_2 суду висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини із матір`ю від 26 березня 2021 року, в якому зазначено, що рішенням Маневицького районного суду від 28 січня 2021 року шлюб між сторонами був розірваний, місце проживання дітей судом не визначалось, однак діти залишились проживати разом із батьком в АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 після розлучення переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків у село Оконськ Маневицького району.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року № 4 визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України унормовано, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Враховуючи положення пункту 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України, суд приходить до висновку, що наявні підстави для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Беручи до уваги той факт, що неповнолітні діти, на утримання яких стягуються аліменти за судовим наказом Маневицького районного суду від 5 лютого 2021 року, проживали на момент звернення стягувача із заявою та проживають з батьком на даний час і фактично перебувають на його утриманні, суд дійшов висновку, що дана обставина є такою, що виключає підстави для стягнення аліментів на користь матері, яка проживає окремо від них, а тому судовий наказ слід скасувати та відмовити у його видачі.

Разом з тим, суд вважає доцільним роз`яснити, що скасування даного судового наказу не позбавляє сторони в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст.423-429 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 5 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 задовольнити.

Судовий наказ Маневицького районного суду Волинської області від 5 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 - скасувати.

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_5 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали - 30 березня 2021 року.

Суддя

Маневицького районного суду

Волинської області І.С. Токарська