РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/7386/19

Провадження № 22-ц/4815/106/21

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Бердій М.А.

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне про визнання незаконним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з даним позовом, який обґрунтовував тим, щопідстава, на яку покликається в своєму протоколі відповідач КЕВ м. Рівне, як на підставу для зняття його з квартирного обліку суперечить іншим вимогам чинного законодавства України.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 111 РАСт КЕВ м. Рівне від 14 березня 2019 року, оформлене протоколом №11, затвердженого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №181 від 20 березня 2019 року, яким було знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 підполковника запасу ОСОБА_3 .

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне внести до списку надання житлової площі для постійного проживання (до списку надання постійного житла) службову квартиру, надану підполковнику запасу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , який разом з обліковою справою військовослужбовця ОСОБА_3 , витягом з наказу командира військової частини про надання жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання об`єднаної житлової комісії направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд комісії з контролю.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник Військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 16 серпня 2018 року №190 підполковника ОСОБА_4 було звільнено в запас відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «К» (у зв`язку із закінченням особливого періоду або оголошенням демобілізації та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом). Рішенням об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , 111 РАСТ, КЕВ м. Рівне від 14.03.2019 року, оформленого протоколом №11, затвердженого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 181 від 20.03.2019 року, ОСОБА_3 було знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що у разі звільнення із військової служби з підстав, не передбачених ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не передбачено залишення таких військовослужбовців на квартирному обліку у військових частинах.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 16 серпня 2018 року №190, яким було звільнено в запас підполковника ОСОБА_4 , зазначає, що відповідно до системного правового аналізу норм актів законодавства України, що регулюють порядок забезпечення військовослужбовців житловими приміщення, іншим випадком для зняття з обліку військовослужбовця є саме той, який міститься в п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців членів їx сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року за № 1081 та п. 21 розділу VIІ інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380, приписи яких не передбачають підстав для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку за закінченням строку дії контракту, а тому апелянт вважає та абсолютно переконаний в тому, що об`єднаною житловою комісією було обґрунтовано та з дотриманням вимог наведених вище норм актів законодавства України прийнято 14 березня2019 року рішення про зняття з квартирного обліку ОСОБА_3 , як такого, що втратив відповідне право перебувати на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник А0796 підтримав подану апеляційну скаргу.
Представник КЕВ в судове засідання не з`явився.
Представник ОСОБА_3 адвокат Шендера О.М. просила подані апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 проходив військову службу в Збройних Силах України і наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 16.08.2018 року № 190 по особовому складу його звільнено із військової служби в запас відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «к» - «у зв`язку із закінченням особливого періоду або оголошенням демобілізації та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом».

Згідно вищезазначеного наказу вислуга років позивача ОСОБА_3 у Збройних Силах України становить календарних 34 роки. На даний час Позивач поновив контракт та перебуває на військовій службі з 21.10.2019 року. Даний факт представником відповідача військової частини НОМЕР_1 визнається та не заперечується.

28 серпня 2014 року ОСОБА_3 разом із членами його сім`ї надано службову квартиру АДРЕСА_2 , в якій він із сім`єю зареєстрований та проживає, що підтверджується ордером на жиле приміщення № 17, виданим 28.08.2014 року виконкомом Костопільської міської ради та довідкою Костопільського багатогалузевого ЖКП від 02.04.2019 року № 237.

У зв`язку з проходженням військової служби та відсутністю власного житла позивач перебував з 2014 року на черзі з квартирного обліку військовослужбовців по військовій частині НОМЕР_1 .

04 грудня 2018 року рішенням об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , КЕВ м. Рівне, оформлене протоколом № 4 затвердженого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №751 від 14.12.2018 року керуючись вимогами наказу Міністерства Оборони України від 31 липня 2018 року №380 "Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями" пункту 10 розділу VII "щодо надання права на виключення службового житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання", вирішено клопотати перед КЕВ м. Рівне про внесення до Списку надання постійного житла службової квартири підполковника запасу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне від 31.01.2019 року № 205 повернуто для військової частини НОМЕР_1 заяву ОСОБА_3 щодо надання йому постійного житла. У цьому ж листі відповідачем КЕВ м. Рівне було зазначено, що ОСОБА_3 звільнено із військової служби не за підставами, зазначеними у ч.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з якими звільнені із служби військовослужбовці залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла.

Рішенням об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , КЕВ м. Рівне, оформлене протоколом № 9 затвердженого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 86 від 09.02.2019 року керуючись вимогами наказу Міністерства Оборони України від 31 липня 2018 року №380 "Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями" пункту 3 розділу VII "щодо надання права на виключення службового житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання", вирішено надати підполковнику запасу ОСОБА_3 (34 календарних років вислуги) житлове приміщення для постійного проживання шляхом виключення із числа службових, квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, рішенням об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , КЕВ м. Рівне від 14 березня 2019 року, оформленого протоколом №11, затвердженого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 181 від 20 березня 2019 року, ОСОБА_3 було знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що у разі звільнення із військової служби з підстав, не передбачених ч.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не передбачено залишення таких військовослужбовців на квартирному обліку у військових частинах.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Пунктом 30 вищевказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Встановивши, що при зарахуванні позивача на квартирний облік на отримання житла та перебування його на квартирному обліку, порушень житловою комісією та позивачем допущено не було, під час проходження військової служби та на момент звільнення позивач постійним житлом не забезпечувався і перебував на обліку для поліпшення житлових умов, вислуга років у Збройних Силах України становить 34 роки, підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов не настали, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційних скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими фактичними обставинами справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне залишити без задоволення.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків