П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року м. Київ

Справа № 361/7485/20

Провадження № 22-ц/824/5449/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.

суддів Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря Довгополої А.В.

учасники справи: позивач Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Лісовик-24»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Локтіоновим Едуардом Вікторовичем, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області, постановлену у складі судді Василишина В.О. 02 листопада 2020 року, у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Лісовик-24» до ОСОБА_1 про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОК «ЖБК «Лісовик-24» звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності.

Одночасно позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено, що підставою для реєстрації права власності ОСОБА_1 на вищевказане нерухоме майно зазначений договір про пайову участь у кооперативі АДРЕСА_1 від 26 червня 2017 року. Разом з тим, будь-яких договорів про пайову участь між сторонами не укладалося, жодних внесків відповідач не сплачував. Реєстрація права власності відбулася без будь-яких правових підстав, що грубо порушує права на законні інтереси позивача. За таких обставин позивач вважає, що існують реальні ризики відчуження квартири третім особам, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2020 року ОК «ЖБК «Лісовик-24» про забезпечення позову задоволено..

Вжито заходи забезпечення позову ОК «ЖБК «Лісовик-24» до ОСОБА_1 про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності - шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Лактіонов Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про забезпечення позову.

Зокрема зазначає про те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував те, що необхідність застосування заходів забезпечення позову представник позивача, який діє на підставі ордеру, обґрунтовував лише тим, що предметом позову є припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що зазначена квартира до закінчення розгляду справи і винесення рішення можуть бути відчужені іншим особам, що ускладнить виконання рішення суду.

У позивача відсутні жодні документи, які підтверджують, що відповідач ОСОБА_1 не був учасником договору про пайову участь, і заявлені позовні вимоги ґрунтуються тільки на домислах. Позивачем не надано жодного доказу, що майно було у власності відповідача незаконно, самі лише посилання нате, що реєстрація права власності відбулася без будь-яких правових підстав, не може свідчити про незаконність заволодіння об`єктом нерухомого майна.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення позивача ОК «ЖБК «Лісовик-24» та відповідача ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У жовтні 2020 року ОК «ЖБК «Лісовик-24» звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності.

Одночасно позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 . Заява про забезпечення позову мотивована тим, що із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено, що підставою для реєстрації права власності ОСОБА_1 на вищевказане нерухоме майно зазначений договір про пайову участь у кооперативі АДРЕСА_1 від 26 червня 2017 року. Разом з тим, будь-яких договорів про пайову участь між сторонами не укладалося, жодних внесків відповідач не сплачувала. Реєстрація права власності відбулася без будь-яких правових підстав, що грубо порушує права на законні інтереси позивача. За таких обставин позивач вважає, що існують реальні ризики відчуження квартири третім особам, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2020 року ОК «ЖБК «Лісовик-24» про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову ОК «ЖБК «Лісовик-24» до ОСОБА_1 про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності - шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, та задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено вимоги про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 . Враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а також наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, дійшов висновку про задоволення даної заяви.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положень ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до 4.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОК «ЖБК «Лісовик-24» звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 ..

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 ., ОК «ЖБК «Лісовик-24», посилався на те, що не укладав з ОСОБА_1 будь-яких договорів про пайову участь відносно квартири, не отримувати від відповідача жодних пайових внесків, оскаржувана державна реєстрація права власності була проведена без будь-яких правових підстав, що грубо порушує права та законні інтереси позивача як власника квартири.

Викладені обставини, ураховуючи положення ст. 149 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Оскільки предметом даного спору визнання є припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка може бути відчужена іншим особам до вирішення справи по суті, що утруднить чи зробить неможливим виконання майбутнього судового рішення, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про необхідність забезпечення позову.

Сам по собі факт звернення ОК «ЖБК «Лісовик-24» до суду з позовом до відповідача свідчить про наявність спору між сторонами, а оскільки предметом спору є нерухоме майно, заходи забезпечення позову обраний позивачем є співмірними з заявленими вимогами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвали - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК У країни, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Локтіоновим Едуардом Вікторовичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна