Ухвала

25 березня 2021 року

м. Київ

справа № 642/4116/19

провадження № 61-4053ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням, вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про виселення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням, вселення, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила: визнати за нею та її дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 та вселити їх до вказаної квартири.

У липні 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про виселення, в якому просили захистити їх право власності від порушень, не пов`язаних з позбавленням володіння, шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2020 року первісний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . Постановлено вселити ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1 . В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року (повний текст якої складено 12 лютого 2021 року) апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2020 року скасовано в частині задоволення первісного позову. В задоволенні первісного позову відмовлено. В частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення місцевого суду залишено без змін.

11 березня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині скасування рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2020 року про задоволення первісного позову і залишити рішення місцевого суду в зазначеній частині без змін.

ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його розгляду, оскільки заявник не пропустила строк на касаційне оскарження судового рішення. Так, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 12 лютого 2021 року, а касаційна скарга на вказане судове рішення подана заявником 11 березня 2021 року, тобто в межах строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказала, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року.

Витребувати з Ленінського районного суду міста Харкова цивільну справу № 642/4116/19 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням, вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про виселення.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 квітня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко