Справа № 136/1593/20
провадження № 2/136/425/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницької області, ОСОБА_2 про виділення частки із спільної власності та спадкування майна за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулась до суду із вищевказаним позовом проти Турбівської селищної ради Вінницької області, ОСОБА_2 (далі - відповідачі), з вимогами:

- визнати, що частка права власності громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 59,5 кв.м., житлової площею 37,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданим Турбівською селищною радою Вінницької області від 19.04.2001, становить 1/3 її частини кожному;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частки квартири, загальною площею 59,5 кв.м., житлової площею 37,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подав суду відповідні докази.

Як зазначено в позові, 19.04.2001 на підставі наказу №19 Турбівською селищною радою, було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , у відповідності до якого дана квартира, належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим спадкодавцем ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого спадкодавець заповіла усе належне їй майно своїй дочці, тобто позивачеві у справі ОСОБА_1 . За життя спадкодавця заповіт не змінювався та не скасовувався. Позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевської Ю.В., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим що розмір частки вищевказаної квартири, яка належала спадкодавцю невідомий. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копії заповіту; копії свідоцтва про право власності на житло; копії технічного паспорту; копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копії постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії; висновок про вартість об`єкту оцінки майна.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.11.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Також, витребувано від приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Врублевської Ю.В. матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачем ОСОБА_2 відзиву до суду не подано, однак канцелярією суду було одержано заяву відповідача з проханням розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти задоволення не заперечує.

Відповідачем Турбівською селищною радою, через свого представника, відзиву до суду не подано, однак канцелярією суду було одержано заяву представника відповідача з проханням розглянути справу за їх відсутності, позов визнають, проти задоволення не заперечують.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

19.04.2001 на підставі наказу №19 Турбівською селищною радою, було видано свідоцтво про право власності на житло (а.с. 13), а саме на квартиру АДРЕСА_2 , у відповідності до якого дана квартира, належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 померла, що підтверджуєтьсья свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим спадкодавцем ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого спадкодавець заповіла усе належне їй майно своїй дочці, тобто позивачеві у справі ОСОБА_1 (а.с. 12). Даний заповіт посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Врублевською Ю.В. та зареєстровано в реєстрі за №753. За життя спадкодавця заповіт не змінювався та не скасовувався. Із матеріалів спадкової справи №27/2017 до майна померлої ОСОБА_3 встановлено, що спадщину за заповітом прийняла ОСОБА_1 . Інші спадкоємці за законом від спадщини відмовились, про що надали заяви відповідного змісту (а.с. 10, 11). Наразі позивач, мала намір отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві спільної сумісної власності даної квартири, однак постановою від 17.10.2020 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим що розмір частки вищевказаної квартири, яка належала спадкодавцю невідомий (а.с. 19). Тому вищезазначені обставини послугували підставою для звернення позивача до суду.

Суд, вирішуючи питання про виділення частки із спільної власності та спадкування майна за заповітом, виходить з наступних мотивів та норм права.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за обов`язковою часткою ОСОБА_2 , як непрацездатний чоловік померлої, відмовився. Водночас до нотаріуса було подано відмову від спадщини за законом ОСОБА_4 , дочкою померлої, яка є сестрою позивача.

Відповідно враховуючи, що частки усіх співвласників під час приватизації квартири визначені не були, отже вони вважаються рівними, тобто кожен співвласник має по 1/3 частки квартири.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

При цьому, нормами ст. 368 ЦК України, визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Положення ч. 2 ст. 370 ЦК України, вказують на той факт, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи, що набуття права власності позивача на частину квартири, було здійснено в результаті приватизації, відповідно без визначення частки, тому в силу діючому законодавству слід стверджувати, що частки у майні, яке отримано сторонами у власність шляхом приватизації, згідно свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі - наказу №19 від 19.04.2001 Турбівською селищною радою, були та лишаються рівними.

Відповідно, позивач є спадкоємцем за заповітом, на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, відповідачі надали суду заяви про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 76-80, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Турбівської селищної ради Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт. Турбів, Вінницька обл.), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про виділення частки із спільної власності та спадкування майна за заповітом.

Визнати, що частка права власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 59,5 кв.м., житлової площею 37,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданим Турбівською селищною радою Вінницької області від 19.04.2001, становить 1/3 її частини кожному.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки квартири, загальною площею 59,5 кв.м., житлової площею 37,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко