Справа №524/7634/20
Провадження №2/524/1011/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Погрібняк О.М.,

секретар судового засідання Швидь Я.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача адвокат Лаврук А.М.,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив :

20.11.2020 позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.05.2017 у розмірі 36607,29 грн., яка складається з 23512,41 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 6725,26 грн. заборгованості за відсоками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 6369,62 грн. пені та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилався на те, що 15.05.2017 між ним та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами цього договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 14.10.2020 у неї утворилася заборгованість у розмірі 36607,29 грн., яка складається з 23512,41 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 6725,26 грн. заборгованості за відсоками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 6369,62 грн. пені.

Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.05.2017.

В подальшому позивач 29.03.2021 зменшив розмір позовних вимог, та з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.05.2017 у розмірі 30237,67 грн., яка складається з 23512,41 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 6725,26 грн. заборгованості за відсоками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.01.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про огляд веб-сайту.

15.02.2021 до суду від відповідача надішов відзив на позовну заяву, в якому вона у задоволенні позову просила відмовити. Посилалася на те, що погашення заборгованості за кредитом здійснювала несвоєчасно, так як у неї внаслідок розладу здоров`я, спричиненого завданням їй тілесних ушкоджень, які призвели до необхідності дороговартісного оперативного втручання та подальшого підтримання здоров`я лікарськими засобами, виникли фінансові труднощі. Прострочка по платежам за кредитним договором виникла з незалежних від неї причин і не внаслідок її бездіяльності та небажання виконувати взяті на себе зобов`язання. Позивачем до позову не додано підтвердження направлення їй та отримання нею обов`язкової досудової вимоги про погашення заборгованості. А отже вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору є передчасними та такими, що не можуть бути задоволені судом. Позивачем неправомірно нараховані проценти за користування грошовими коштами в порядку ст.. 625 ЦК України за процентною ставкою 86,4%, так як Умови та правила надання банківських послуг вона не підписувала, а отже не погоджувалася на такий розмір відсотків за ст. 625 ЦК України.

18.03.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що укладання кредитного договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати його дистанційне обслуговування (п.1.1.1.25 Умов комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). З моменту оформлення кредитного договору пройшло 3 роки, позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Закон України Про захист прав споживачів не поширюється на спірні правовідносини. Так вищевказаний Закон визначає поняття споживчого кредиту, а саме споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Закон України "Про споживче кредитування" вступив силу з 10.06.2017 року, а кредитний договір з відповідачем був укладений 15.05.2017. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у заявах позивача по суті спору. Вказала, що останнє погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором відбулося 24.10.2019. В період з 01.11.2019 по 29.02.2020 банком позичальнику нараховувалися відсотки за ст. 625 ЦК України.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибула, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд установив, що 15.05.2017 відповідачем у справі ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій зазначено, що вона згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з договором про надання банківських послуг, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.privatbank.ua.

В обгрунтування позовних вимог Банк надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract», «Універсальна gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 30237,67 грн., та складається з 23512,41 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 6725,26 грн. заборгованості за відсоками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У заяві позичальника від 15.05.2017 не зазначена сума отриманих ним кредитних коштів та процентна ставка за користування кредитними коштами, розмір штрафних санкцій.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні інші умови договору.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15.05.2017, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract», «Універсальна gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився і погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, штрафних санкцій за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка умов та Правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено також у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Виходячи з наведеного, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Така позиція узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, в якій зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач посилався на те, що в редакції умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України втановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Уніеврсальна голд».

У зв`язку із тим, що відповідач не погоджувалася на Умови та правила надання банківських послуг, заборгованість за відсоками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 6725,26 грн. за вказаними відсотковими ставками нарахована позивачем помилково.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, нарахування відсотків на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України відбувалося з 01.11.2019 по 29.02.2020.

Три відсотки річних за вказаний період суд обраховує за наступним розрахунком: сума заборгованості 23512,41 грн., з 01.11.2019 до 31.12.2019 23512,41 грн. х 3% х 61 дні/365 днів у році/100 = 117,88 грн., з 01.01.2020 до 29.02.2020 - 23512,41 грн. х 3% х 60 днів/366 днів у році/100 = 115,63 грн, а всього 233,52 грн.

Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 23512,41 грн та відсотки на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 233,52 грн., а всього 23745,93 грн.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог.

Оскільки судом позов задоволено на 78,53%, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1650,70 грн. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.05.2017 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 15.05.2021 у розмірі 23745,93 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 23512,41 грн. та відсотки на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 233,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1650,70 грн. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.. Грушевського, 1Д, , рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 05 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Погрібняк О.М.