КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/291/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Білич І.М.

суддів - Іванченко М.М., Коцюрби О.П.

при секретарі - Кемському В.В.

за участі: представника ТОВ «Алькорторг»- Флінт В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Флінта Владислава Ігоровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькорторг» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О.,

по цивільній справі № 761/41242/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькорторг», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором.

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «Алькорторг» 136 281,50 грн., а також сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12 жовтня 2013 року між сторонами був укладений договір з надання юридичних консультаційних послуг зі зберіганням документів. На підставі укладеного договору відповідачем було передано позивачу на зберігання документи ТОВ «Алькорторг», які знаходяться в десяти картонних коробах, під номерами від 1 до 10, опечатаних з відтиском ТОВ «Алькорторг» та особистими підписами на кожному коробі його як адвоката і директора ТОВ «Алькорторг».

Вказуючи, що власні обов`язки з надання юридичних послуг та зберігання документів ним виконано у повному обсязі, у той час як відповідач за отримані послуги не розрахувався, незважаючи на те, що згідно умов договору був зобов`язаний оплатити послуги не пізніше 12 жовтня 2016 року, позивач просив задовольнити заявлені вимоги в повномуобсязі. Окрім оплати за надання послуг, яка договором визначена в розмірі 100 (сто) гривень за добу, просив також стягнути з відповідача пеню, за кожний день прострочення платежу, розмір якої погоджено сторонами у п. 4.3 договору (0,1%).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькорторг» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором з надання юридичних консультаційних послуг зі зберіганням документів в розмірі 136 281,50 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькорторг» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362,82 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив суд скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Посилаючись на те, що 12 жовтня 2013 року ТОВ «Алькорторг» не укладало з ОСОБА_1 договору з надання юридичних консультаційних послуг зі зберіганням документів. Предметом договору, на який посилається позивач, є надання юридичних консультацій та послуг зі зберігання документів до закінчення кримінального провадження №0006102, яке за даними, наявними у скаржника, було закрито 18 грудня 2013 року, а тому розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, є необґрунтованим.

Зазначаючи, що згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2014 року по справі №522/24265/14-к встановлено, що уся документація ТОВ «Алькорторг» була викрадена з автомобіля його колишнього директора, а тому не могла бути передана на зберігання позивачу.

Посилаючись також на порушення судом норм процесуального права в частині прийняття доказів, наданих позивачем з порушенням процесуальних строків.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказувалось на необхідне залишення апеляційної скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з посиланням на законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

ОСОБА_2 , як третьою особою в справі надано пояснення на апеляційну скаргу, в яких зазначається, про неможливість прийняття аргументів представника відповідача в апеляційній скарзі, так як вони не відповідають дійсності. Укладений договір передбачав комплекс адвокатських послуг отриманих як ним особисто (директором) так і працівниками підприємства на підтвердження отриманих послуг. Ним підписувалися акти виконаних робіт, які не були своєчасно оплачені. Вважав, що завдяки наданим адвокатом Соколюком В.П. послугам, товариство продовжує свою комерційну діяльність до цього часу, а відтак воно повинно розрахуватися з адвокатом.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Позивач та представник позивача будучи повідомленими про день і час слухання справи в судове засідання не з`явилися. До початку розгляду справи подали заяви про можливий її розгляд за їх відсутності.

Інші учасники про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб що не з`явилися в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Частково задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції враховуючи положення ст.ст. 526, 530, 610 та ч. 2 ст. 612 ЦК України та беручи до уваги надані докази укладення та виконання договору про надання юридичних консультативних послуг зі зберігання документів, виходив з того, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений законом термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання).

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначав, що позивачем не надано детального опису та доказів що підтверджують здійснення таких витрат.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених

Тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За матеріалами справи вбачається, що 12.10.2013 року ТОВ «Алькорторг» в особі директора ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних консультативних послуг зі зберіганням документів.

Пунктом 1 якого визначено, що предметом даного договору є: - за умовами цього договору адвокат надає ТОВ «Алькорторг» юридичні консультаційні послуги зі зберіганням документів підприємства, у зв`язку з чим ТОВ «Алькорторг» передає адвокату, а адвокат приймає на зберігання з 12.10.2013 року і до закінчення кримінального провадження № 006102, яке знаходиться на досудовому розслідуванні у відділі кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області, але не пізніше чим до 12 жовтня 2016 року включно та зобов`язується повернути ТОВ «Алькорторг» у схоронності бухгалтерські та фінансові документи, які знаходяться у десяти картонних коробках, під номерами від 1 до 10, опечатаних з стрічкою з підписом ТОВ «Алькорторг», з особистими підписами на кожному коробові адвоката та директора ТОВ «Алькорторг», іменуємі надалі - документи ( а.с. 6).

Відповідно до акту приймання-передачі документів від 12 жовтня 2013 року адвокат ( ОСОБА_1 ) прийняв на зберігання 10 картонних коробів опечатаних стрічкою з відтиском ТОВ »Алькорторг» з особистим підписом на коробі адвоката та директора ТОВ «Алькорторг».

Відповідно до акту приймання-передачі документів від 20 листопада 2015 року адвокат прийняв на зберігання; 1) системній блок НКС чорного кольору з інформацією з митного оформлення; 2) печатку ТОВ «Глобал Партнер»; 3) печатку ТОВ «Велс Сервіс»; 4) печатку ТОВ «Бужин»; 5) печатку ТОВ «Сав -Дістрибьюшн»; 6) печатку ТОВ R DAM HOLDING LTD.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 договору ТОВ «Алькорторг» зобов`язувалось сплатити адвокату за надання юридичного консультування та зберігання документів кошти в розмірі 100 ( сто) гривень за добу, сплачуючи готівкою на картковий рахунок адвоката.

Станом на 12 жовтня 2017 року позивач вказував є наявна заборгованість за договором з надання юридичних консультаційних послуг зі зберігання документів ТОВ «Алькорторг» та надання послуг захисника у кримінальному провадженні перед адвокатом складає 109 600 гривень.

Також відповідно до п. 4.3 договору, за несвоєчасне або неповне проведення грошових розрахунків ТОВ «Алькорторг» зобов`язаний сплатити адвокату пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

За п.п. 4.4. та 4.5 договору за невиконання умов договору, які не пов`язані з грошовими розрахунками, винна сторона зобов`язана сплатити іншій стороні штраф у розмірі 1% вартості майна, заданого на зберігання. Сплата неустойки не звільняє від виконання зобов`язання в натурі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення не було взято до уваги, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року було встановлено, що в рамках розгляду клопотання слідчого, погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області про проведення обшуку по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст .212 КК України 30.10.2013 року за № 4985/10/15-32-09-05 директору та засновнику ТОВ «Алькорторг» ОСОБА_2 вручена вимога про надання первинних документів, які підтверджують здійснення фінансово - господарської діяльності підприємством «Алькорторг» та 11.11.2013 року за вх.3968 отримано листа ТОВ «Алькорторг» за власним підписом ОСОБА_2 ( третьою особою в справі) який зазначав, що всі документи підприємства були викрадені 10.10.2013 року ( а.с. 41).

Згідно довідки виданої слідчим СВ Приморського РВ ОГУ ГУМВД України в Одеській області вбачається, що 10.10.2013 року ОСОБА_2 звертався в правоохоронні органи з заявою по факту крадіжки з його автомобіля, який був припаркований на перетині вулиць Княжеська та Торгова в м. Одеса. У результаті крадіжки було викрадено: ноутбук що належав ОСОБА_2 та бухгалтерська документація підприємства «Алькорторг»( а.с.63)

Вищевикладене, на думку колегії суддів, свідчить про не доведення позивачем обставин того, що на час укладення договору про надання юридичних консультаційних послуг зі зберігання документів від 12 жовтня 2013 року директор міг передати на зберігання саме як бухгалтерські так і фінансові документи підприємства ТОВ «Алькорторг» до закінчення кримінального провадження № 006102, не пізніше чим до 12 жовтня 2016 року.

Крім того, за умовами підписаного сторонами акту приймання-передачі документів від 12 жовтня 2013 року (адвокат прийняв на зберігання 10 картонних коробів опечатаних стрічкою з відтиском ТОВ »Алькорторг» з особистим підписом на коробі адвоката та директора «ТОВ «Алькорторг») не можна визначити перелік документів які були прийняті позивачем за умовами договору на зберігання, а відтак чи є вони тими фінансовими та бухгалтерськими документами, які були обумовлені сторонами при укладенні договору.

Так як на час підписання сторонами зазначеного акту ( 12 жовтня 2013 року) ОСОБА_2 як директор вказав на факт викрадення бухгалтерських документів ще 10 жовтня 2013 року.

Акт щодо передачі п`яти печаток інших товариств та системного блоку від 20 листопада 2015 року, на думку колегії суддів, не вказує про наявність підстав вважати що дані докази підтверджують факт надання документації обумовленої актом приймання-передачі від 12 жовтня 2013 року позивачу, крім того стосуються інших товариств, не є предметом договору, та не є документом який відноситься до зазначеного вище кримінального провадження.

Слід також зазначити, що умовами договору було передбачено дію договору ( або до закінчення кримінального провадження № 006102, але не пізніше ніж до 12 жовтня 2016 року).

Подана позовна заява не містить у собі доводів, а відтак і доказів того, що на час її подачі кримінальне провадження № 006102 є не закінченим, що надавало б право позивачу заявити вимоги про стягнення за умовами укладеного договору саме до 12 жовтня 2016 року.

Крім того, у відповідності до п.2.1.10 договору про надання юридичних консультаційних послуг зі зберігання документів від 12 жовтня 2013 року вбачається, що адвокат (позивач) повертає документи ТОВ «Алькорторг» повністю після припинення договору.

Умови договору закінчилися, однак матеріали справи не містять у собі будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог договору зі сторони адвоката ( позивача) та доказів того, що позивачу було відмовлено в отриманні таких документів товариством протягом всього часу дії договору, або після його закінчення.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 також посилався на те, що систематично надавав посадовим особам ТОВ «Алькорторг» послуги з захисту у кримінальному провадженні та консультації з цивільного, господарського та податкового законодавства, у вигляді усних та письмових консультацій, юридичних консультацій та роз`яснень з питань кримінального, кримінально - процесуального, податкового, цивільного та трудового законодавства України. Крім того здійснював правовий захист директора товариства у вищевказаному кримінальному провадженні ( на той час) ТОВ «Алькорторг» ОСОБА_2 . Виконання даного договору підтверджується наданими суду доказами, а саме: актами приймання - передачі документів від 12.10.2013 та 20.11.2015, актами виконаних робіт від 13.10.2013, 15.10.2013, 16.10.2013, 25.10.2013, 28.10.2013, 12.12.2013, 13.12.2013, 14.04.2014 , 15.04.2014, 14.05.2014, 02.06.2014, 16.07.2014

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи не можуть бути підставою для задоволення заявлених вимог в частині щодо стягнення заборгованості за договором, виходячи з умов самого договору - п. 1.1. з урахуванням того, що адвокатом мали надаватися лише юридичні консультаційні послуги із зберіганням документів підприємства. Відсутні підстави вважати, що сторони також при укладенні договору обумовили розмір адвокатського гонорару, тому обумовленим був лише розмір плати за зберігання (п. 3.1.) договору.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 376 ЦПК України про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374, 376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката Флінта Владислава Ігоровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькорторг»,задовольнити частково.

рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року скасувати та постановити нове, за яким;

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за договором.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя - доповідач:

Судді: