Провадження № 2/428/154/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 30 червня 1995 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дядько позивача, склав заповіт, яким належну йому частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивача - ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з права на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 12 грудня 2020 року позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко Альони Сергіївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 12 грудня 2020 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко Альоною Сергіївною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 754/02-31, а саме: відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 , оскільки інформація щодо заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Юлією Михайлівною 30 червня 1995 року за реєстровим № 1-4021, відсутня в Спадковому реєстрі.

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сєвєродонецьку Луганської області.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу за її та позивача ОСОБА_1 відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

На підставі клопотання представника позивача, яке було задоволено судом, до початку підготовчого засідання було витребувано у державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 01.11.2002 Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Рівне Рівненської області, Україна, зареєстрована з 24.10.2008 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 21.09.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 21 вересня 2002 року одружились, про що 21.09.2002 складено відповідний актовий запис № 1296.

З копії свідоцтва про право на житло, виданого 10.02.1994 Житлово-комунальною конторою концерну «Луганськбуд» згідно з розпорядженням (наказом) № 55 від 08.02.1994 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією заповіту, посвідченого 30.06.1995 державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-4021, ОСОБА_2 заповів належну йому частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 28.08.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що 28.08.2008 зроблено відповідний актовий запис № 1092.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.09.2020 приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Тимошенко М.М., зареєстровано в реєстрі за № 1422 вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_7 , а саме: 3/4 часток квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_8 .

Згідно з копією довідки № 787, виданої 28.09.2020 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», згідно обліку КП Сєвєродонецьке БТІ станом на 29.12.2012, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_7 (російською), ОСОБА_2 (російською) на підставі свідоцтва про право на житло, виданого 10.02.1994 Житлово-комунальною конторою концерну «Луганськбуд» згідно з розпорядженням № 55 від 08.02.1994.

12 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко Альони Сергіївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

12 грудня 2020 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко Альоною Сергіївною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 754/02-31, а саме: відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 , оскільки інформація щодо заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Юлією Михайлівною 30 червня 1995 року за реєстровим № 1-4021, відсутня в Спадковому реєстрі.

З копії спадкової справи, наданої завідувачем Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Мостовою Галиною після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , 24.02.2009 заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_1 . Інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину, до нотаріуса не звертались.

Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62867429 від 12.12.2020, у Спадковому реєстрі наявна інформація щодо відкритої спадкової справи відносно ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 24.09.2009 Другою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за № у спадковому реєстрі 46454287.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування частки квартири за заповітом, інформація про який відсутня у Спадковому реєстрі. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач не має можливості отримати інформацію щодо заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Юлією Михайлівною 30 червня 1995 року за реєстровим № 1-4021 у зв`язку з її відсутністю у Спадковому реєстрі, що позбавляє її можливості прийняти та оформити спадщину.

Суд вважає, що в даному випадку право позивача підлягає судовому захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом у зв`язку з відсутністю у Спадковому реєстрі інформації щодо заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Юлією Михайлівною 30 червня 1995 року за реєстровим № 1-4021.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має у своєму розпорядженні заповіт, посвідчений 30.06.1995 державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1-4021, згідно з яким ОСОБА_2 заповів належну йому частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 . На заповіті є печатка Сєвєродонецької державної нотаріальної контори та підпис державного нотаріуса Перепелиці Ю.М. Вказаний документ не викликає у суду сумнівів у його дійсності і питання його недійсності відповідачем не ставиться.

На думку суду, відсутність відомостей про цей заповіт у Спадковому реєстрі не може бути перешкодою для спадкування позивачем частки квартири зазначеної у заповіті, оскільки внесення даних до Спадкового реєстру про заповіти, посвідчені у 1995 році, не належить до обов`язку позивача, а підстави не внесення таких даних не можуть бути йому відомі, а відтак позивач не може бути обмежений у праві на спадкування у зв`язку з такими обставинами.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сєвєродонецьку Луганської області.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

- відповідач: Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульв. Дружби Народів, буд. 32, .

Суддя І. С. Посохов