Єдиний унікальний номер 317/1536/20
Провадження номер 2/317/56/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі Коваль В.В.,

за участю

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Нікопольської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з орендної плати

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області звернулась Нікопольська міська рада з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з орендної плати. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним: рішенням Нікопольської міської ради № 38-63/УІ громадянину ОСОБА_3 було поновлено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 4 837 м2. Кадастровий номер: :03:002:0024 на новий строк - 5 (п`ять) років, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код цільового призначення згідно КВЦПЗ - 03.07).

23.11.2015 між Нікопольською міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4 837 м2 (кадастровий номер: :03:002:0024), яка знаходиться по АДРЕСА_1 , що зареєстровано в Нікопольському міськрайонному управлінні юстиції Дніпропетровської обл. та про що зроблено запис у Державному реєстрі речових прав 08.12.2015 № запису 12478749.

Далі позивач зазначає, що згідно рішення суду по справі № 335/7883/19 дію вищевказаного Договору оренди земельної ділянки припинено, про що зроблено запис у Державному реєстрі речових прав 17.03.2020.

На земельну ділянку по АДРЕСА_1 встановлено орендну плату у розмірі 3% від діючої нормативної грошової оцінки земель з врахуванням щорічного коефіцієнту індексації.

Позивач зазначає, що договір оренди земельної ділянки відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та типовій формі договору оренди землі, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами), що охоплює й автоматично узгоджену сторонами індексації нормативно грошової оцінки (п. 9 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору «орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у вигляді відсотків (3 %) від діючої нормативно-грошової оцінки земель міста Нікополь із врахуванням щорічного коефіцієнту індексації.

Згідно витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (надано відділом у Нікополі МУ у Нікопольському p-ні та м. Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області у 2019 та 2020 роках від 19.03.2019 № 10766 ти від 17.02.2020 № 304) нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером::03:002:0024, площею 4837м2, за адресою: АДРЕСА_1 , у 2019 та 2020 роках складає 7 319 928,84 грн (з врахуванням кумулятивного коефіцієнту індексації НГО земель м. Нікополь станом на 01.01.2019 та на 01.01.2020, який складає 2,315).

Норми земельного законодавства при використанні земельних ділянок та, умови Договору оренди земельної ділянки, який зареєстровано 08.12.2015, ОСОБА_3 , на виконання вимог п. 9 Договору, повинен щомісячно сплачувати орендну плату за землю в розмірі 3 % від діючої нормативно-грошової оцінки земель м. Нікополь із врахуванням щорічного коефіцієнту індексації.

Відповідно до п.8.3 ст. 8 ПК України орендна плата за землю с місцевим податком.

Протягом вересня 2019 березня 2020 ОСОБА_3 не здійснювалась оплата по орендній платі за землю.

А тому позивач просить стягнути з громадянина ОСОБА_4 на користь Нікопольської міської ради заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 119 244,04 грн. за період вересень 2019 - березень 2020 рр за Договором оренди землі від 23.11.2015, державна реєстрація 08.12».2015 №12478749, а також стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Відповідач з позовом не згодний, представник у судовому засіданні зазначив наступне:

Дійсно відповідно до рішення Нікопольської міської ради № 38-63/VI від 26.06.2015р. громадянину ОСОБА_3 було поновлено на новий строк договір оренди землі, що знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 4 837 м. кв., кадастровий номер: :03:002:0024, для будівництва торгівельного центру.

На підставі чого між Нікопольською міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки від 23.11.2015р. Вказаний договір зареєстрований в Нікопольському міськрайонному управлінні юстиції Дніпропетровської області про що зроблено запис у Державному реєстрі речових прав 08.12.2015р. за № 12478749.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач стверджує про наявність заборгованості у відповідача по орендній платі за землю з фізичних осіб за вересень-грудень 2019р. по січень-березень 2020р. у розмірі 119 244,04 грн., яка виникла відповідно до умов вказаного вище договору.

Орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або комунальній власності має подвійну правову природу, оскільки з одного боку є забезпеченням по договору оренди платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого - є однією із форм плати за землю, як загальнообов`язкового податку на рівні із земельним податком (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди. На ці ж норми посилається і позивач у своєму позові, і відповідач не оспорює вказані істини.

Пункт 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлює, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 ПК України.

Пункт 286.5 статті 286 ПК України визначає, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцезнаходженням земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішєння про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 ПК України.

Отже, доводи позивача про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами, наприклад довідкою виданою державною податковою службою, про наявність (або відсутність) заборгованості зі сплати орендної плати за землю.

В свою чергу, на підтвердження відсутності заборгованості за вказаний період, що стягується орендна плата, відповідачем надано лист Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.08.2020р. № 82488/10/04-36-33-01-11. З вказаного листа податкового органу вбачається, що за 2019р. громадянину ОСОБА_3 було нараховано орендну плату за земельну ділянку у розмірі 43 801,70 грн., яку відповідач сплатив у повному обсязі у визначені законодавством строки. Також, листом повідомляється про відсутність заборгованості у ОСОБА_3 за платежем «орендна плата з фізичних осіб» станом на 18.08.2020 р.

В тому числі, за 2020 рік нарахування податку контролюючим органом не проводилось, у зв`язку з тим, що договір був припинений на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 24.01.2020р.

Відповідач наголошує, що це спростовує доводи позивача про наявність заборгованості з орендної плати за землю у розмірі 119 244,04 грн.

В задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представників позивача та відповідача, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідно до рішення Нікопольської міської ради № 38-63/VI від 26.06.2015р. громадянину ОСОБА_3 було поновлено на новий строк договір оренди землі, що знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 4 837 м. кв., кадастровий номер: :03:002:0024, для будівництва торгівельного центру.

На підставі чого між Нікопольською міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки від 23.11.2015р. Вказаний договір зареєстрований в Нікопольському міськрайонному управлінні юстиції Дніпропетровської області про що зроблено запис у Державному реєстрі речових прав 08.12.2015р. за № 12478749.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад входить здійснення контролю за додержанням земельного законодавства, а також справляння плати за землю.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-ХІУ зі змінами (далі - Закон № 161-ХІУ) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону № 161-ХІУ істотною умовою договору, оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу і умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону № 161-ХІУ орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно ст. 24 Закону № 161-ХІУ орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно п. 10 Договору оренди, що був укладений, «Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України ...».

Відповідно до п. 8 Договору договір укладено терміном на 5 (п`ять) років для будівництва торгівельного центру.

Даним Договором визначено умови використання земельної ділянки.

Закон України «Про оцінку земель» визначає, що грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення поділяється на два типи: нормативну та експертну,

Нормативну грошову оцінку земельних ділянок проводять юридичні особи, які є розробниками документації із землеустрою.

Згідно до пункту 9 Договору розмір орендної плати складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 28836 грн.26 коп на рік.

Відповідно до п.13 Договору розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. У разі необхідності, за домовленістю сторін, рішенням сесії Нікопольської міської ради, розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати можуть змінюватися, що встановлюється додатковою угодою.

Згідно п.33 Договору зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Отже, з аналізу норм законодавства та умов договору, зміна орендної плати за землю могла відбуватися виключно у письмовій формі та за взаємною згодою сторін договору.

Підстав для односторонньої зміни умов договору без внесення до нього відповідних змін, даним договором не передбачено, як і не передбачено зобов`язання орендаря самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації НГО земель згідно з чинним законодавством.

В судовому засіданні було встановлено, та не оспорювалося представником позивача, що позивач не вживав заходів та дій щодо зміни умов договору в частині перегляду розміру орендної плати за землю та не пропонував відповідачу розглянути проект додаткової угоди щодо збільшення розміру орендної плати, у зв`язку із збільшенням розміру НГО даної земельної ділянки, яка збільшилась з 961 208,64 грн. до 7 319 928,84 грн, що призвело до збільшення суми орендних платежів практично в 6 раз.

З розрахунку заборгованості по орендній платі за землю, яка надана позивачем разом із позовом, за ОСОБА_3 обліковується заборгованість за 2020р. (січень - березень) у розмірі 46 044,76 грн, та за 2019 рік (вересень-грудень) в розмірі 73199,28 коп.

Але суд вважає, що розрахунок не є належним доказом наявності заборгованості, оскільки він не має обґрунтування, підписаний «представником Нікопольської міської ради», відсутні розрахунки, що зроблено та завірено спеціалістами та завірено печаткою.(а.с.6).

Окрім того, суд зазначає, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.12.2019р. по справі № 335/7883/19 припинено дію договору про оренду земельної ділянки від 23.11.2015р., що укладений між позивачем та відповідачем. Рішення набрало законної сили 24.01.2020р.

При цьому згідно з частиною 3 статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Вказана позиція також відображена і в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

А тому, посилання представника позивача на те, що договір на їх думку припинився лише з 17.03.2020 року, з часу внесення відомостей реєстратором про припинення договору, незважаючи на наявність на бувшого законної сили рішення суду, є правовим нігілізмом.

Також, слід зазначити, що 18 березня 2020 року набув чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)» (Закон № 533), яким, зокрема, внесені зміни до порядку нарахування та сплати плати за землю.

Так, підрозділ 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено новим пунктом 524, згідно з яким за період з 1 по 31 березня 2020 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні належні правові підстави щодо нарахування та стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 119 244,04 грн. за орендну плату за землю.

Одним із визначальних принципів нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.

Пункт 286.5 статті 286 ПК України визначає, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцезнаходженням земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішєння про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 ПК України.

Таким чином, із вище наведеного, можна зробити такі висновки, по-перше, - орендна плата за землі державної та комунальної власності є різновидом податку, по-друге - справляння орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності покладається на органи державної податкової служби.

Отже, доводи позивача про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами, наприклад довідкою виданою державною податковою службою, про наявність (або відсутність) заборгованості зі сплати орендної плати за землю, бухгалтерськими розрахунками або розрахунками здійсненими за методиками спеціалістами держгеокадастру.

Таких доказів стороною позивача не надано а ні до позову, а ні під час судового розгляду.

Доказами в справі визнаються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи (ст. 76 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В свою чергу, на підтвердження відсутності заборгованості за вказаний період, що стягується орендна плата, відповідачем надано лист Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.08.2020р. № 82488/10/04-36-33-01-11. З вказаного листа податкового органу вбачається, що за 2019р. громадянину ОСОБА_3 було нараховано орендну плату за земельну ділянку у розмірі 43 801,70 грн., яку відповідач сплатив у повному обсязі у визначені законодавством строки.

Також, листом повідомляється про відсутність заборгованості у ОСОБА_3 за платежем «орендна плата з фізичних осіб» станом на 18.08.2020р.

В тому числі, за 2020 рік нарахування податку контролюючим органом не проводилось, у зв`язку з тим, що договір був припинений на підставі рішення суду по справі № 335/7883/19, яке набрало законної сили 24.01.2020р.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого надавати органу доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган доходів і зборів про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. А тому пояснення представника позивача, що вони співпрацювали з органом доходів та зборів, але з невідомих для них причин, вони не взяли їх інформацію до уваги, судом не можуть бути прийняті, як доводи наявності заборгованості у ОСОБА_3 по орендній платі.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 3,15, 23, 30 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 632, 653, 654 Цивільного кодексу України, ст.ст. 76, 77, 258,265, 272, 273, Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Нікопольської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з орендної плати відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду виготовлений 28.03.2021 року.

Суддя І.Б. Громова