Дата документу 29.03.2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Честнєйшої Ю.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч.7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

До позовної заяви додано копію «доверенности города Покачи Ханты-Мансийского автономного округа-Югры Тюменской области», викладеної російською мовою та посвідченої нотаріусом «нотариального округа города Покачи Ханты-Мансийского автономного округа-Югры Тюменской области ОСОБА_4 », якою громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси, зокрема, «во всех судах судебной системы Украины».

Відповідно до частин першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (частина друга статті 62 ЦПК України).

Частиною дев`ятою статті 62 ЦПК України встановлено, що довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про міжнародне приватне право» порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Вказана довіреність не містить жодних відміток (засвідчень) її легалізації на території України через консульство, відповідно до Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом Міністерства закордонних справ України від 04 червня 2002 року № 113.

Отже, додана до позовної заяви копія «доверенности города Покачи Ханты-Мансийского автономного округа-Югры Тюменской области», викладена російською мовою та посвідчена нотаріусом «нотариального округа города Покачи Ханты-Мансийского автономного округа-Югры Тюменской области ОСОБА_4 », якою громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси, зокрема, «во всех судах судебной системы Украины», не може вважатися належним чином оформленим документом, що підтверджує повноваження представника (аналогічна за змістом позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 205/9586/16).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, враховуючи викладене, оскільки позовна заява подана і підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, тому вона підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 62, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання - повернути позивачу разом із доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.О. Честнєйша