Провадження № 2/752/3610/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.11.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення передплати за товар.

Позов обгрунтований тим, що між позивачем та відповідачем 17.05.2018 року укладено Договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі №732155. На виконання договору позивачем було сплачено відповідачу за послуги з придбання автомобіля грошові кошти у загальному розмірі 129 009,20 грн. Користуючись правом на розірвання даного договору та повернення сплачених грошових коштів, позивач направив до відповідача заяву про розірвання договору та повернення грошових коштів. В звязку з тим, що відповідачем було розірвано договір, але не повернуто позивачу сплачені ним грошові кошти у передбачений договором строк, позивач просить стягнути зазначені грошові кошти з відповідача. Додатково позивач просить суд стягнути з відповідача три відсотки річних та відсотки за використання безпідставно набутих коштів у строк з 01.09.2020 року і до моменту виконання рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.10.2020 року відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання. Надано строк відповідачу на подання відзиву.

Представником відповідача ТОВ «Авто Просто» подано до матеріалів справи відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач не погоджується з розміром грошових коштів, що підлягають поверненню позивачу, зазначено про те, що підлягає поверненню сума у розмірі 91 680,26 грн. і що зазначена сума грошових коштів була повернута позивачу. Заперечив проти стягнення процентів за користування коштами. Просив залишити позовну заяву позивача без задоволення.

Позивачем подано до матеріалів справи заяву про зменшення позовних вимог. Відповідно до заяви, позивач зазначив, що в звязку з поверненням відповідачем 91 680,26 грн., поверненню ще підлягає 22 401,92 грн., а також перераховано три проценти річних на суму в 1911,12 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив суд позов задовольнити, за обставин, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, що укладаючи договір, сторони погодили порядок та види платежів, які підлягають поверненню у разі розірвання договору. Вимоги позивача не ґрунтуються на положеннях договору, а отже не підлягають поверненню.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково в зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 17.05.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Авто Просто» укладено Договір №732155 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі - надалі Договір.

Відповідно до статті 1 Розділу 1 предметом Договору є надання Учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання Автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак.

Відповідно до статті 4 Розділу 1 Договору учасник зобов`язався сплачувати щомісяця не пізніше 15-го числа кожного місяця періодичні платежі разом з щомісячною винагородою.

Пунктом п.2.1 статті 2 Розділу 2 Договору передбачено, що поточна ціна Автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру періодичних платежів, Винагороди Товариства та інших платежів, передбачених Договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО Постачальником.

Відповідно до п.2.8 статті 2 Розділу 2 Договору учасник здійснює оплату за Договором виключно у безготівковому порядку на банківський рахунок АВТО ПРОСТО.

Згідно з п.3.1 та п. 3.2 статті 3 Розділу 2 Договору учасник має право за власним бажанням сплачувати авансові внески в будь-який момент протягом Графіка внесків. Авансовий внесок складається з Періодичного платежу та Щомісячної винагороди. Розмір Авансових внесків розраховується відповідно до Поточної ціни Автомобіля, дійсної на момент оплати.

Відповідно до Додатку №1 до Договору розмір періодичного платежу становить 0.8333% від Поточної ціни автомобіля.

Судом встановлено, що 07.05.2018 року та 07.06.2018 року позивач сплатив відповідачу кошти у загальному розмірі 129 009,20 грн.

Відповідно до п.12.1 статті 2 Договору учасник, який ще не отримав Автомобіль, має право розірвати Договір за власним бажанням, про що має повідомити АВТО ПРОСТО у письмовій формі. У строк, встановлений чинним законодавством, АВТО ПРОСТО розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за Договором, з урахуванням положень, викладених в цій Статті.

Відповідно до копії Заяви про розірвання Договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі, отриманої відповідачем 16.07.2018 року, позивач просив розірвати зазначений договір та невідкладно перерахувати йому сплачені грошові кошти.

В зв`язку з невиконанням вимоги відповідачем, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути плачені грошові кошти посилаючись на ст.1212 ЦК України, як на майно, що зберігається без достатньої правової підстави.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно.

Суд звертає увагу, що положення ст. 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань та враховуючи те, що грошові кошти, про стягнення яких просить позивач, сплачувались на виконання обов`язку за договором, суд вважає, що положення статті 1212 ЦК України в даному випадку не підлягають застосуванню.

Окремо суд зазначає, що виходячи з умов Договору, а також Додатку №1 до Договору, суд погоджується з розрахунком наданим відповідачем та приходить до висновку, що грошові кошти у розмірі 129 009,20 грн., що сплачені позивачем відповідачу, є не лише періодичними платежами, а містить і щомісячну винагороду, яка не підлягає поверненню відповідно до умов Договору, а тому поверненню підлягають грошові кошти, що є періодичними платежами і становлять 91 680,26 грн.

Відповідно до Платіжного доручення №115 від 12 березня 2021 року, грошові кошти у розмірі 91 680,26 грн. відповідач сплатив позивачу.

Виходячи з вищезазначеного суд приходить до висновку, що вимога про стягнення залишку у розмірі 22 401,92 грн. від сплаченої загальної суми не підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача три відсотки річних у відповідності до ст.625 ЦК України у розмірі 1 911,12 грн. за період з 22.08.2020 року по 18.03.2021 року.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже встановлено судом відповідач зобов`язаний був повернути позивачу сплачені періодичні платежі у розмірі 91 680,26 грн. у відповідності до п.12.1 статті 12 Розділу 2 Договору.

Відповідно до п.12.1.2 статті 12 Розділу 2 Договору максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п.12.1.1 не може перевищувати двох років з дня отримання АВТО ПРОСТО заяви про дострокове розірвання Договору. Для здійснення повернення періодичних платежів Учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані грошові кошти.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ТОВ «Авто Просто» 16.07.2018 року отримав письмову заяву з вимогою про повернення коштів.

Судом встановлено, що повернення зазначених грошових коштів здійснено відповідачем 12.03.2021 року.

Отже, враховуючи вищезазначене, а також межі позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню три відсотки річних за період з 22.08.2020 року по 12.03.2021 року у розмірі 1529,67 грн.

З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і зазначає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. в дохід держави, оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору..

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (, м.Київ, вул.Столичне шосе, буд.90) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) три відсотка річних в розмірі 1529 гривень 67 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (, м.Київ, вул.Столичне шосе, буд.90) в дохід держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя