Справа № 716/78/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.,

за участю секретаря судових засідань - Вікторівської Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Русаль Іван Іванович , до об`єднаної територіальної громади м. Заставна в особі Заставнівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до об`єднаної територіальної громади м. Заставна в особі Заставнівської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_2 . Вказане спадкове майно ОСОБА_3 відповідно до заповіту від 17.02.2020 заповіла їй. Спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом, є непрацездатна донька спадкодавиці (інвалід ІІ групи) - ОСОБА_4 , яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері.

Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_3 на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку.

Відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві її представник Русаль І.І. клопотав про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача - об`єднаної територіальної громади м. Заставна в особі Заставнівської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до приписів ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, врахувавши заяви представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.03.2020.

Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 по місцю її останнього проживання - АДРЕСА_2 , відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вказане спадкове майно ОСОБА_3 , згідно заповіту від 17.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Малітовською Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №184, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом, є непрацездатна донька спадкодавці, інвалід ІІ групи - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте вона самостійних прав на спадкове майно не висуває.

Згідно копії спадкової справи спадкоємець ОСОБА_4 10.09.2020 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті рідної сестри ОСОБА_3 , оскільки вона у шестимісячний термін після смерті спадкодавця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №56/2020.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач звернулася до Заставнівської нотаріальної контори із заявою, однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді спірного житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_3 на житловий будинок. Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №60637707 від 22.06.2020 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.12.2020.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_2 , належав і рахується за померлою ОСОБА_3 , що підтверджується дозволом на право виконання будівельних робіт районним архітектором Заставнівського району від 1982 р., копією домової книги та генпланом щодо вiдведення ОСОБА_3 в установленому порядку земельної дiлянки пiд забудову з вищевказаною адресою.

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємицею майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, 1982 -1986 року побудови, згідно висновку про вартість майна - вартість житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 становить 160483 (сто шістдесят тисяч чотириста вісімдесят три) гривні.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 10-00 годину 24.03.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 31.03.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 31.03.2021.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок, що в плані зазначений під літ. «А», загальною площею 55,70 м.кв., житловою площею 44,90 м.кв., із господарськими будівлями та спорудами: ганок під літ. "А/а", підвал під літ. "Б/Пд", літню кухню під літ. «Б», літню кухню під літ. «В», сарай під літ. «Г», гараж під літ. «Д», сарай під літ. «Е», вбиральню під літ. «Ж», яму вигрібну під літ. «І», криницю під №1, огорожу під №2-3, що розташовані по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Заставна Чернівецької області, актовий запис про смерть №21 від 17.03.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повне найменування сторін та інших учасників по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 16.02.2001 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області.

Представник позивача - Русаль Іван Іванович , адвокат, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №282 від 21.06.2005, який діє на підставі ордеру серії ЧЦ №33892 від 04.01.2021.

Відповідач - об`єднана територіальна громада м. Заставна в особі Заставнівської міської ради, адреса місцезнаходження: вул. Гагаріна,9, м. Заставна Чернівецької області, .

Дата складення повного тексту рішення суду 31.03.2021.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ