Справа № 426/794/21
РІШЕННЯ

іменем України

29 березня 2021 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, заінтересована особа Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області,

за участі представника заявника - адвоката Кладко О.В.,-

Встановив:

Представник заявника - адвокат Кладко О.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті чоловіка заявник та ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 . Під час сумісного проживання ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що розмір її пенсії у порівнянні з пенсійними виплатами її померлого чоловіка є значно меншим. ОСОБА_2 надавав дружині кошти для сплати комунальних послуг за житло та купував ліки, продукти харчування, одяг по сезону, оскільки пенсії заявника не вистачало навіть на власні потреби. 04.02.2021 року заявник звернулася до Біловодського ОУПФУ в Луганській області із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, але Біловодським ОУ ПФУ Луганської області 11 лютого 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки заявником не було надано документи на підтвердження реєстрації місця проживання разом із годувальником за однією адресою, оскільки вона та її чоловік як внутрішньо переміщені особи зареєстровані за різними адресами. У зв`язку з тим, що частина території Луганської та Донецької областей є тимчасово окупованими та на сьогоднішній день м. Краснодон (Сорокине) знаходиться на непідконтрольній українській владі території, ОСОБА_1 не має можливості надати довідку про сумісне проживання та перебування на утриманні свого чоловіка. Встановлення цього факту необхідне заявнику для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Представник заявника - адвокат Кладко О.В. просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26 лютого 2021 було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено до судового розгляду.

Представник заявника - адвокат Кладко О.В. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Вказав, що заявник та її чоловік були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за різними адресами, але фактично проживали разом у м. Сорокине, за адресою: АДРЕСА_1 . На підконтрольну українській владі територію інколи приїздили для вирішення деяких питань. Заявник ОСОБА_1 перебувала на повному забезпеченні свого чоловіка ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду відзив, з якого вбачається, що Управління пенсійного фонду заперечує проти задоволення заявлених вимог з тих підстав, що заявник перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком. Пенсія, яку отримує заявник з 01.05.2020 року складає 2234,90 грн., а з 01.09.2020 року - 2256,80, тобто є такою, що відповідає вимогам, встановленим державою для непрацездатних громадян до прожиткового мінімуму, та дозволяє забезпечувати її особисті потреби. Також, зауважили, що заявником до Управління не було надано доказів на підтвердження сумісного проживання з померлим чоловіком. Вважають, що під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає наявність спору про право з приводу наявності у заявника права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Просять відмовити у задоволенні заявлених вимог в повному обсязі та проводити розгляд справи за відсутності представника Управління.

Свідок ОСОБА_3 , допитана в судовому засіданні пояснила, що заявник є матір`ю її подруги та з родиною ОСОБА_4 вона знайома більше 10 років. Зазначила, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала зі своїм чоловіком - ОСОБА_2 та він повністю її забезпечував матеріально. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 постійно скаржилася на те, що її матеріальний стан погіршився та коштів ледве вистачає на продукти харчування.

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідка та дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був чоловіком заявника по справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 13 вересня 1975 року Краснодонським Гор ЗАГС Ворошиловградської області (а.с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 24 грудня 2020 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сорокине Луганської області (а.с. 9).

З копії довідки ВПО № 10336 від 16 травня 2018 року вбачається, що заявник зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена особа зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією довідки № 10337 від 08 листопада 2017 року (а.с. 10).

Відповідно до відміток про місце проживання у паспорті громадянина України - зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 (а.с. 6,7), що також підтверджується копією домової книги, заведеної на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.11-12) .

Як вбачається з довідки № 25, виданої 29 березня 2021 року спеціалістом сектору по роботі з населенням відділу адміністративних послуг адміністрації міста Краснодона (Сорокине) та Краснодонського (Сорокинського) району, на день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним, за адресою: АДРЕСА_1 ) проживала його дружина - ОСОБА_1 (а.с. 12), що також підтверджується Актом про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 24 від 29 березня 2021 року (а.с. 57).

Відповідно до довідки про доходи № ОР 66, виданої 16.02.2021 року Біловодським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком в середньому розмірі 2234,90 грн. на місяць, загальний розмір пенсії, отриманий нею за період з травня 2020 року по жовтень 2020 року, складає 13453,20 грн. (а.с. 18).

Як вбачається з довідки про нарахування пенсії № ОР 85, виданої 10.03.2021 року Біловодським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області, щомісячний розмір пенсії ОСОБА_2 з січня 2020 року становив 7507,13 грн., а з травня 2020 року - 8332,91 грн. (а.с. 41).

Таким чином, пенсія померлого чоловіка ОСОБА_2 була основним джерелом засобів для існування та проживання ОСОБА_1 .

Рішенням Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 1239-31-8/1145 від 11.02.2021 року заявнику було відмовлено у призначенні пенсії померлого годувальника, у зв`язку з тим, що заявником не було надано документів на підтвердження спільного сумісного проживання із чоловіком на момент його смерті та перебування на його утриманні, запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення відповідних фактів (а.с. 22-23).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

За змістом ч. 2, 3 вказаної статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Стосовно доводів представника Біловодського ОУ ПФУ Луганської області про недоведеність факту постійного проживання та надання чоловіком заявника їй допомоги, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування, суд зазначає наступне.

За змістом частини другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, і сім`я створюється на підставі, зокрема шлюбу.

Довідка № 25, видана 29 березня 2021 року адміністрацією міста Каснодона (Сорокине) та Краснодонського (Сорокинського) району Луганської області та Акт про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 24 від 29 березня 2021 року, видані за місцем проживання заявника та її померлого чоловіка, тобто на тимчасово непідконтрольній українській владі території та завірена печаткою організації, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, містить в собі відомості про спільне проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за однією адресою.

Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься в довідці та акті про фактичне місце проживання з померлим, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до національного законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, і з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду відомості, що містяться у вказаній довідці та акті, беруться до уваги разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємному зв`язку.

Розмір доходів заявника та її померлого чоловіка свідчить про те, що саме пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала його дружині основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка, який за життя взяв на себе обов`язок по її утриманню.

Аналіз вищенаведених норм законодавства в контексті зазначених обставин справи дає підстави дійти такого висновку, що законодавством про пенсійне забезпечення визначено, що непрацездатними членами сім`ї, які мають право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, вважаються, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону. Отже, необхідною умовою для призначення зазначеним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого зазначеною статтею та знаходження їх на утриманні померлого.

Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Доводи представника Біловодського ОУ ПФУ Луганської області про те, що в даній справі існує спір про право не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначалося вище, відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з померлим чоловіком та встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка ОСОБА_1 зазначила, що довідки з зареєстрованого місця проживання Біловодське об`єднане Управління Пенсійного фонду України не приймає, оскільки заявник з померлим чоловіком як внутрішньо переміщені особи зареєстровані за різними адресами, тому для встановлення вказаних фактів звернулася до суду.

Враховуючи викладене, беручи до уваги значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінивши докази у їх сукупності та встановивши, що допомога, яка надавалась заявнику ОСОБА_1 її чоловіком ОСОБА_2 була для неї хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд приходить до висновку, що факти, про встановлення яких просить заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту постійного сумісного проживання та факту перебування на утриманні має для заявника юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт сумісного проживання та перебування ОСОБА_1 на утримані її чоловіка ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76-80, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, заінтересована особа Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Луганська, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , уродженцем міста Краснодон Луганської області, за адресою: АДРЕСА_1

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Луганська, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , уродженця міста Краснодон Луганської області, по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 30 березня 2021 року.

Суддя А.С. Река