Справа № 301/696/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"31" березня 2021 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Пітерських М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШВИДКІ ГРОШІ» про визнання недійсним договору позики,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ТОВ «ШВИДКІ ГРОШІ» про захист прав споживачів шляхом визнання недійсним договору позики.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі.

Згідно ст.ст. 175-177 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; ціну позову; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вважаю, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України, виходячи з наступного.

До позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Як на підставу звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на вимоги ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що між ним і ТОВ «ШВИДКО ГРОШІ» було укладено договір про споживчий кредит, відповідно до якого ним було отримано позику, однак ознайомившись зі змістом зазначеного договору, він вважає, що такий договір є недійсним.

Відповідно до ст. 1 п. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно ст. 1 п. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Проте у поданому позові не вказано ні коли було укладено такий договір (дата укладення), ні інші реквізити такого договору. Не містить позовна заява відомостей ні про суму позики, яка була надана ОСОБА_1 , ні про отримання вказаних коштів позичальником.

До позовної заяви також не додано ні договору позики між ОСОБА_1 і ТОВ «ШВИДКІ ГРОШІ», ні доказів на підтвердження укладення такого договору, з огляду на посилання ОСОБА_1 на укладення договору в електронному вигляді відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та на ознайомлення позивача зі змістом договору.

Не містить позовна заява і посилання на докази про укладення саме споживчого кредиту.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Позивач у позовній заяві посилається на норми ст. 216 ЦК України, щодо повернення кожної із сторін договору у попередній стан: повернення в натурі всього, що одержано або відшкодування вартості того, що одержано.

Однак, всупереч вимогам ст. 175, 176 ЦПК України, в позовній заяві не вказана ціна позову, хоча фактично позивачем заявлена позовна вимога майнового характеру - визнання недійсним договору позики, а тому ціна позову має відповідати вартості договору, що оспорюється. При цьому, в своїй позовній заяві позивач вказує як на підставу недійсності договору, у тому числі, його вартість, вартість додаткових і супутніх послуг, порядок та розмір нарахування відсотків, неустойки тощо, що порушує його права як споживача. Тобто, спірні правовідносини є майновими, а відтак позовні вимоги є вимогами майнового характеру.

Згідно підпункту 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11350 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви, роз`яснивши, що у випадку не виправлення недоліків у вказаний термін, така буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШВИДКІ ГРОШІ» про визнання недійсним договору позики - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іршавського

районного суду : М. О. Пітерських