КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/39544/20 Головуючий у 1 інстанції: Саадулаєв А.І.

Провадження №22-ц/824/4211/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

01 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» Білої Ірини Володимирівни про визнання зобов`язання припиненим,-

ВСТАНОВИЛА

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» Білої Ірини Володимирівни про визнання зобов`язання припиненим.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» Білої Ірини Володимирівни про визнання зобов`язання припиненим направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Обухівського районного суду Київської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що предметом позову є визнання припиненим належним виконанням зобов`язання за кредитним договором №1687 від 23 липня 2008 року та зобов`язання за договором іпотеки №4755 від 23.07.2008 року (як похідного).

Обґрунтуванням законності позову є факт припинення зобов`язання кредитним договором шляхом належного виконання судового рішення у справі №2-2342/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУАТ «ФІДОБАНК» суми боргу за кредитним договором.

Іпотека, що носить похідний характер від основного зобов`язання, припинилася в момент припинення зобов`язання за кредитним договором.

Вважає, що висновки суду першої інстанції не вказують на правові підстави для застосування виключної підсудності, а фактично містять штучні судження, що стосуються суті позовних вимог, які й лягли в обґрунтування помилкового рішення про направлення справи на розглядіншого суду.

ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» Білої Ірини Володимирівни відзив на апеляційну скаргу не подало.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Передаючи справу за підсудністю до Обухівського районного суду Київської області суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить суд визнати припиненим належним виконанням зобов`язання за кредитним договором №1687 від 23 липня 2008 року та зобов`язання за договором іпотеки № 4755 від 23 липня 2008 року, яке стосується нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, тому при вирішенні питання про відкриття провадження у справі повинні застосуватися правила ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати припиненим належним виконанням зобов`язання за кредитним договором №1687 від 23 липня 2008 року та зобов`язання за договором іпотеки №4755 від 23 липня 2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 30 ЦПК України, у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

23 липня 2008 року ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №1687, згідно умов якого сума кредиту становить 1 150 000 доларів США.

Згідно кредитного договору предметом іпотеки є: земельна ділянка загальною прощею 0,409 га, що знаходиться адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальною площею 388,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40,40 м2, житловою площею 26,40 м2.

Також з матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2008 року між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом 1 і Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. та зареєстрованого в реєстрі №4771.

Згідно статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

У статті 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред`являються до суду за загальними правилами підсудності.

Згідно з п. 1.3. висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, за II півріччя 2017 року, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і за загальним правилом є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У статті 1 Конституції, Україна проголошується правовою державою, і, як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини та громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя. Зобов`язання держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних і справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплено як основоположні принципи в Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином вказаних вимог закону не врахував, не взяв до уваги, що позивач заявила вимоги про визнання припиненим належним виконанням зобов`язання за кредитним договором №1687 від 23 липня 2008 року, а договір іпотеки №4755 від 23.07.2008 року є похідними від вимог про визнання основного зобов`язання припиненим, тому відповідно до ч. 7 ст. 30 ЦПК України у разі об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір повинен розглядатися за місцезнаходженням ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» Білої Ірини Володимирівни, тобто Шевченківським районним судом м. Києва.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль