Справа № 182/8094/19
Провадження № 2/0182/1238/2021
22.03.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини,-
Позивач 22.11.2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Він з 21.11.2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час цього шлюбу відповідач народила двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 12.09.2016 року шлюб з відповідачем було розірвано.

Оскільки дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася під час перебування у їхньому з відповідачем шлюбі, тому батьком дитини записано його на підставі ст. 122 СК України.

Зазначає, що тільки у 2019 році він достовірно дізнався про те, що він не є рідним батьком ОСОБА_4 , оскільки він не підтримував з відповідачем близьких стосунків на момент народження дитини близько року. У відповідача був інший чоловік, з яким вона підтримувала близькі стосунки, перебуваючи у шлюбі з ним. Коли дружина завагітніла на другу доньку, він був впевнений, що є батьком дитини, оскільки не знав про існування в її житті іншого чоловіка.

На сьогодні він впевнений у тому, що між ним та малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 немає кровного споріднення, тому посилаючись на ч. 1 ст. 136 СК України вважає, що має право оспорити своє батьківство.

Враховуючи викладене, просить суд зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису № 788 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 20.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 02.01.202020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с. 10-11).

Ухвалою суду від 10.08.2020 року, за клопотанням позивача призначено судово-генетичну експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено (а.с. 34-35).

Ухвалою суду від 28.10.2020 року відновлено провадження по справі (а.с. 47).

Ухвалою суду від 18.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 57-58).

У судове засідання представник позивача, ОСОБА_6 не з`явилася, згідно її заяви, наданої на адресу суду, просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить його задовольнити (а.с. 63).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації. Згідно поштового повідомлення, яке повернулося на адресу суду 04.03.2021 року, судова повістка про виклик на 22.03.2021 року об 11-00 год., вручена 02.03.2021 року (а.с. 60).

Від в. о. начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), К. Баранової надійшов лист про слухання без участі їх представника (а.с. 61).

Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони з 21.11.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2016 року шлюб між ними було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина - ОСОБА_4 , батьком якої зазначено ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 788 (а.с.3).

У зв`язку з тим, що сторони на момент народження дитини перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька та матір малолітньої ОСОБА_4 були записано згідно ст. 122 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно зі ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі.

Проте, батько дитини має право оспорити батьківство.

Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз.

У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК).

Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.129 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц).

КЦС ВС в постанові від 28 листопада 2019 року по справі №601/1140/15-ц (61-6989св19), вказав на рішення Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява №3451/05, §34).

Так, згідно висновку експерта № 706 від 10.08.2020 року за результатами проведеного молекулярно-генетичного аналізу ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто батьківство ОСОБА_1 у відношенні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключається (а.с. 42-44).

Враховуючи зазначене, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. п. 2.16.4. п. 2.1.6 цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Отже, підставою для внесення змін до актових записів є рішення суду.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказів, які спростували представлені позивачем докази до суду не надано.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 788 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 79, 88, 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу; старти сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Тому з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, пов`язані з проведенням генетичної експертизи в розмірі 6 963 грн. 90 коп.(а.с. 38).

Крім того, судом встановлено що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 133, 136 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 79, 81, 88, 109, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ), третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження - вул. Патріотів України, буд. 163) про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити відомості про ОСОБА_1 як батька дитини з актового запису № 788 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 20.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з проведенням судово-генитичної експертизи у розмірі 6 963 грн. 90 коп. (шість тисяч девятсот шістдесят три грн. 90 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 31.03.2021 року.

Суддя: О. В. Рунчева