Справа № 755/5117/21
УХВАЛА

"26" березня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. 447 ЦПК України за скаргою ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання неправомірною бездіяльності та скасування арешту,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 22.03.2021 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, заінтересована особа: АТ «Альфа-Банк» про визнання неправомірною бездіяльності та скасування арешту.

Вивчивши матеріали скарги встановлено, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Як убачається зі змісту прохальної частини скарги, скаржник просить, серед іншого, зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А.М. зняти арешт з усього рухомого, нерухомого майна та усіх грошових коштів накладеного постановами про арешт майна боржника та арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 63431247 від 27.10.2020 року.

Відповідно до вимог п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Зі змісту скарги убачається, що заявником скаргу до суду подано 22.03.2021 року, натомість оскаржуються дії приватного виконавця вчинені на підставі постанов приватного виконавця від 27.10.2020 року.

Так, у поданій до суду скарзі не зазначено коли заявник дізнався про порушення своїх прав та до скарги не додано заяву про поновлення процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця.

Заявнику слід звернути увагу на те, що усталеною практикою Верховного Суду визначено, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена). Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

На виконання вимог ухвали заявнику необхідно надати виправлену скаргу та додану до неї заяву про поновлення строку звернення до суду зі скаргою у кількості учасників судового розгляду.

Вищенаведені недоліки скарги унеможливлюють її розгляд по суті.

Вимоги до змісту скарги на дії державного/приватного виконавця процесуальним законом не визначені.

Відповідно положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки скаргу подано без додержання вимог, викладених у ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись статями 10, 185, 449 Цивільного процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання неправомірною бездіяльності та скасування арешту залишити без руху з наданням строку заявнику для усунення недоліків не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі невиконання вимог ухвали скарга буде вважатися не поданою і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя