РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Фетісова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачапро розірвання шлюбу, стягнення аліментів, в якому позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2018 року. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживаєразом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині втрати почуття любові один до одного та взаєморозуміння. Збереження сім`ї не можливе, на примирення йти не бажає. Спору про розподіл майна немає. Вона на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає. З урахуваннямвикладеного, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно з моменту звернення та до повноліття дитини та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно та до досягнення донькою трирічного віку та судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.05.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.12.2020 року закрито підготовчий розгляд, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2021 року позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю залишено без розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з`являвся, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2018 року, Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 211, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 08.06.2018р.

Від даного шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про народження № 329, складенийДніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області.

Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна не має.

Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, що призвело до окремого проживання сторін.

Донька проживає разом з позивачем. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини не піклується їх вихованням, матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх малолітньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно до ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дитини, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Тому приходить до висновку що аліменти у зазначеному позивачем розмірі підлягають задоволенню.

Окрім того,згідно положеньч.ч.1,2,4ст.75СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним,потребує матеріальної допомоги,за умови,що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 77 СК України визначено способи надання утримання одному з подружжя, так утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило,у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Якщо платник аліментів виїжджає на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду.

Частиною 1 статті 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч., 2, 4 ст. 84 СК України дружина,з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно з моменту звернення 17.09.2019 року та до 24.05.2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за вимогою про стягнення аліментів у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 109,110, 112,180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОKПП НОМЕР_2 ), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 08.06.2018 року Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис 211-розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення 17.09.2019 року та до досягнення дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно з часу звернення до суду 17.09.2019 року та до досягнення дитиною трьох років а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Прохоренко