Провадження № 22ц-824/4084/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Гуля В.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 01 липня 2014 року між сторонами було укладено договір №460238/2-410 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно умов якого у його квартирі було встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії Senso Star 2, заводський номер 43087487, який було опломбовано та взято на облік відповідачем, а ТОВ «Євро-реконструкція» зобов`язалося знімати дані з цього засобу обліку теплової енергії та вносити їх до власного електронного кабінету.

Однак, починаючи з листопада 2019 року, відповідач в односторонньому порядку унеможливив внесення даних про спожитий об`єм опалення в його особистому електронному кабінеті та розпочав нарахування спожитих послуг за нормами споживання, а не за фактом реально спожитої теплової енергії згідно даних лічильника, через що він неодноразово звертався до відповідача з листом про неправомірність дій та проханням відновити доступ до електронного кабінету, а також виставити рахунок за надані послуги з опалення з урахуванням умов договору та показників лічильника, однак відповідач повідомив, підставою для припинення отримання даних через електронний кабінет та виставленням рахунків за нормами споживання стало те, що засіб обліку потребує проведення повірки, та така повірка має бути виконана саме ним із надсиланням відповідачу відповідного документа про проходження повірки.

Вважає такі дії відповідача неправомірними і такими, що суперечать умовами укладеного між ними договору, через що просить зобов`язати відповідача провести періодичну повірку засобу обліку теплової енергії, що визначений у пп. 2 п. 4 договору №460238/2-410 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01 липня 2014 року - тип засобу обліку - Senso Star 2, заводський номер 43087487, та надати йому для оплати рахунки за послуги з постачання централізованого опалення за період: листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року - з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії, що визначений у пп. 2 п. 4 договору №460238/2-410.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зокрема вказує, що відповідач в односторонньому порядку унеможливив внесення позивачем показань лічильника та розпочав нарахування спожитих послуг шляхом розподілу обсягу теплової енергії, визначених загально будинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії, пропорційно опалювальній площі, а не за фактом реально спожитої теплової енергії згідно даних квартирного лічильника, що призвело до порушення прав позивача, однак безпідставно не було враховано судом, крім того дії відповідача щодо зняття з абонентського обліку лічильника позивача та нарахування за показаннями загально будинкового вузла комерційного обліку не відповідають ні умовам укладеного між сторонами договору, ні вимогам закону, оскільки обов`язок повірки засобів обліку покладено саме на відповідача, жодних змін до умов договору сторони не укладали. Також вказує, що під час укладення договору обов`язок повірки засобів обліку покладався виключно на відповідача, відтак тарифи на послуги уже були включені витрати на проведення повірки, чого судом також не враховано, через що вважає оскаржуване рішення необґрунтованим.

ТОВ «Євро-Реконструкція» своїм правом на подання відзиву не скористалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час укладення між сторонами договору, до діючої на той момент собівартості теплової енергії та постачання гарячої води, були включені тарифи з повірки засобів обліку, обов`язок щодо повірки засобів обліку було покладено на суб`єкта господарювання, тому ці тарифи відображались у повідомленнях по сплаті за відповідну послугу, однак у подальшому у зв`язку зі зміною законодавства обов`язок самостійного проведення повірки засобів обліку було покладено на споживачів, відбулась зміна порядку формування собівартості теплової енергії та постачання гарячої води, з якого було виключено тариф за проведення повірки, тому в даному випадку права позивача як споживача комунальних послуг не були порушені, а дії відповідача щодо переведення позивача оплати за надані послуги враховуючи показання будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири є правомірними.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2014 року між ТОВ «Євро-реконструкція» та ОСОБА_1 укладено договір № 460238/2-410 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а. с. 7-8).

Відповідно до п. 1 договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором.

Згідно п. 4 договору, позивачу було встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії Senso Star 2 з заводським номером 43087487.

Відповідно до п. 11 вказаного договору, за наявності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п.п.4 п. 19 договору, виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Відповідно до розділу «Інші умови» вказаного договору, сторони домовились, що про перевід на визначення обсягу споживання з нормами у разі: несплати споживачем за спожиті послуги, при їх наданні, по показниках засобів обліку більше трьох місяців; порушенні цілісності пломб квартирних засобів обліку гарячої води та/або опалення; виявлення під час повірки засобів обліку гарячої води та опалення самовільного втручання споживача в роботу засобів обліку з періоду підключення (або останньої повірки) квартирного засобу обліку споживання гарячої води та опалення. Підставою для такого переходу має бути відповідний акт лабораторії, яка робила повірку, копія якого з повідомленням надається споживачу.

Крім того, згідно з п.п. 2 п. 18 договору, виконавець має право вносити за погодженням із споживачем зміни у цей договір, що впливають на розмір плати за послуги з оформленням додатка до нього.

Також вбачається та не заперечується сторонами, починаючи з дати укладення договору та по листопад 2019 року, на виконання п. 9 договору, кожного місяця позивач знімав дані з квартирного засобу обліку теплової енергії та вносив їх до власного електронного кабінету, створеного на ресурсі відповідача за посиланням https://cabinet.tec4.kiev.ua/, та на підставі внесених даних відповідач обраховував місячну суму вартості наданих послуг та надсилав рахунок для оплати наданих послуг, після чого позивач своєчасно та щомісячно оплачував вартість послуг з централізованого теплопостачання на підставі рахунків відповідача.

У подальшому, з листопада 2019 року, відповідач в односторонньому порядку унеможливив внесення даних про спожитий об`єм опалення у особистому кабінеті позивача та розпочав нарахування спожитих послуг шляхом розподілу обсягу теплової енергії, визначених загальнобудинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії, пропорційно опалювальній площі, а не за фактом реально спожитої теплової енергії згідно даних квартирного (індивідуального) засобу обліку теплової енергії.

У грудні 2019 року, січні 2020 року, лютому 2020 року та квітні 2020 року позивач звертався до відповідача з листами про неправомірність дій відповідача та вимогами відновити доступ до електронного кабінету (поновлення на абонентському обліку), а також виставити рахунок за надані послуги з опалення у листопаді 2019 року з урахуванням умов договору та показників індивідуального лічильника (а.с.9,12,14,17).

Листами № ДЕЗ-85/7 від 10 січня 2020 року, № ДЕЗ-826 від 28 лютого 2020 року, № ДЕЗ 1198 від 06 квітня 2020 року, № ДЕЗ-1204 від 08 квітня 2020 року ТОВ «Євро-реконструкція» повідомляло позивачу те, що відповідно до ст. 6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування (періодична повірка, ремонт) та заміна приладів обліку здійснюється за рахунок їх власників - споживачів відповідних послуг, та у разі не проведення періодичної повірки індивідуальних приладів розподільного обліку теплової енергії та/або гарячої води такі прилади знімаються з абонентського обліку і подальші розрахунки з такими споживачами здійснюються згідно з загальними нормами споживання, визначених загальнобудинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії (а.с.19-22).

Згідно з вимогами ч.4 ст.42 Конституції держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю та безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ст. 628 ЦК України)

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України)

Відповідно до ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Вказані норми узгоджуються з п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, чинного на момент укладання договору між сторонами, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Відповідно до п. 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Відповідно до 15 Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п.п. 6, 10 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку; вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно пп.8 п. 79 Постанови Кабінету Міністрів України №869, від 01 червня 2011 року, в редакції, яка діяла на момент укладання між сторонами договору про надання послуг, до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання гарячої води включаються витрати, безпосередньо пов`язані із збутом таких послуг, а саме: зокрема, витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) будинкових приладів обліку гарячої води, якщо такі прилади є власністю підприємства.

Аналогічні витрати були включені до визначення обсягу і групування планованих витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, її виробництва, транспортування та постачання (пп. 9 п. 20 Постанови).

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевим судом не було належним чином досліджено усіх обставин справи та неналежним чином перевірено їх доказами, не враховано, що за умовами укладеного між сторонами договору № 460238/2-410 від 01 липня 2014 року було визначено обов`язок саме відповідача здійснювати повірку лічильників, що не суперечило вимогам Закону, а висновок суду про правомірність дій відповідача щодо розрахунку вартості спожитих позивачем комунальних послуг за загальними нормами споживання внаслідок внесення змін до законодавства про покладення обов`язку з обслуговування та проведення перевірки індивідуальних приладів обліку на споживача, є помилковим, оскільки положення Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» хоча і покладають обов`язок з обслуговування та проведення перевірки індивідуальних приладів обліку на споживача, однак містять положення про можливість покладення такого обов`язку на будь-яку сторону в зобов`язанні на підставі договору, і у даній справі сторонами було узгоджено покладення обов`язку здійснення повірки індивідуального лічильника саме на відповідача, і будь-яких змін до вказаного договору сторони не вносили, однак відповідач в односторонньому порядку всупереч п.п. 4 п. 19 договору відмовився виконувати обов`язки в частині проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонту, унеможливив внесення позивачем даних про спожитий об`єм опалення у особистому електронному кабінеті та розпочав нарахування спожитих послуг за загальними нормами споживання, хоча відповідно до п. 11 вказаного договору, за наявності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку, чого місцевим судом враховано не було, тому висновок суду про те, що законодавством не передбачено повноваження відповідача на проведення періодичної повірки засобів обліку не ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, висновки суду про те, що дії відповідача не порушують права позивача, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки, як зазначалося, дії відповідача щодо зняття з абонентського обліку лічильника позивача та нарахування за показаннями загально будинкового вузла комерційного обліку не відповідають ні умовам укладеного між сторонами договору, ні вимогам закону, оскільки обов`язок повірки засобів обліку покладено саме на відповідача, жодних змін до умов договору сторони не укладали, і під час укладення договору обов`язок повірки засобів обліку покладався виключно на відповідача, відтак тарифи на послуги уже були включені витрати на проведення повірки, оскільки міжповірочний інтервал на лічильник становить 4 роки, про що зазначено сторонами в договорі та, враховуючи дату укладення між сторонами договору та взяття на абонентський облік зазначеного лічильника 01 липня 2014 року, відповідач мав виконати повірку лічильника не пізніше 01 липня 2018 року, тобто до прийняття Постанови НКРЕКП № 1823 від 11 грудня 2018 року, якою виключено з тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води витрати на проведення повірки засобів обліку, за рахунок витрат, які були включені до платежів за послуги з опалення.

Також колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що висновки місцевого суду про виключення відповідачем з тарифів витрат на повірку засобів обліку не підтверджуються належними і допустимими доказами, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем позивачу повідомлень про зменшення вартості послуг на витрати з проведення повірки засобів обліку, а відтак факт виключення таких витрат з тарифу не підтверджено жодними доказами.

При цьому, колегія суддів враховує, що права та інтереси споживача посилено охороняються державою, а висновок про відсутність порушених прав позивача у даній справі не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та призвів би до покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар наслідків вчинення певних дій виконавцем послуг.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскаржуване рішення підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням усіх обставин справи, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» провести періодичну повірку засобу обліку теплової енергії, що визначений у п.п.2 п. 4 договору № 460238/2-410 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», тип засобу обліку - Senso Star 2, заводський номер 43087487.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» надати ОСОБА_1 рахунки для оплати за послуги з постачання централізованого опалення за листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року і травень 2020 року з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії, що визначений у п.п.2 п. 4 договору №460238/2-410.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (код ЄДРПОУ - 37739041) на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) 3363 грн. 20 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: