Справа № 226/316/21
Справа 226/316/21
Провадження № 2/226/254/2021
і м е н е м У к р а ї н и
29 березня 2021 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Гавчика А.М.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_1 (відсутній),
представник позивача ОСОБА_2 (відсутній),
відповідач (представник відсутній),
третя особа Приватний нотаріус Київського міського
нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю.
третя особа Старший державний виконавець Мирноградського
міського відділу державної виконавчої служби
Східного міжрегіонального управління
Міністерства юстиції (м. Харків) Редька Л.Г. (відсутня),
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус вчинив виконавчий напис по стягненню грошей та не перевірив безспірність стягнутої суми. Не зазначено, на підставі яких документів здійснено виконавчий напис. Зазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Отже, між сторонами наявний спір, який може бути вирішений лише у судовому порядку. Окрім цього, нотаріусу не було надано відомості про те, що йому була направлена вимога про погашення заборгованості із зазначенням її розміру. Відсутність цих документів свідчить про те, що стягувачем не було у повному об`ємі надано документи, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам текст виконавчого напису свідчить про те, що строк позовної давності по кредитним вимогам первісного кредитора ПАТ «ВТБ Банк», тривалість якого складає три роки, вже сплив. Стягувачем та нотаріусом не було враховано здійснених ним оплат за кредит, та не було враховано того, що строк позовної давності розпочався з вимоги стягувача від 22.06.2015 року та сплив 22.06.2018 року.
Просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 2 червня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, надіславши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).
Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.
Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він не погоджується із безспірністю кредитного договору, із стягнутою заборгованістю по комісії, яка також зазначена у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, а також зі строком нарахування заборгованості.
Що стосується посилань позивача на незастосування нотаріусом строків позовної давності при вчиненні виконавчого напису, суд зазначає таке.
За змістом ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність статтею 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.
Можливість поновлення нотаріусом строку на пред`явлення стягувачем грошової вимоги до боржника не передбачено ані Законом України «Про нотаріат», ані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором ані нотаріусом, ані відповідачем не наданий, неможливо встановити чи виходять заявлені вимоги за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності. Відомостей про те, що позивач після 2014 року вносив будь-які суми на погашення заборгованості суду не надано.
Наведені вище обставини є підтвердженням того, що заборгованість не є безспірною, і, таким чином, це є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис від 02 червня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 635, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,13,81,141,263-265,280-284,288 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, Старший державний виконавець Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Редька Людмила Григорівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано..

Суддя Т.О. Коваленко