ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2505/21 Справа № 211/1129/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року, яке ухвалено суддею Ткаченко С.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 24.03.2008 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір № KRP0GA00151071 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 20 000,00 доларів США на термін до 23.03.2021 року та зобов`язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитними коштами.

Банк свої зобов`язання по договору належним чином виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі. Однак ОСОБА_1 зобов`язання по договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 05.02.2015 р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 11478,06 доларів США, яка складається з : 9182,83 долари США - заборгованість за кредитом ; 2,07 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1733,35 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 13,90 доларів США - штраф (фіксована частина); 545,91 доларів США - штраф (процентна складова).

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 11478,06 доларів США, що за курсом 17,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.02.2015 р. складає 206490,28 грв. та судові витрати у розмірі 2064,90 грв.

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2015 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KRP0GA00151071 від 24 березня 2008 року станом на 05.02.2015 року у розмірі 11 478 доларів США 06 центів, що за курсом 17,99 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 206 490 грн. 28 коп.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковалик М.Ф. задоволено заочне рішення скасовано.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

На думку позивача, ним було надано всі належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки, не пропонував позивачеві надати додаткові докази для підтвердження заявлених позовних вимог.

На підтвердження розміру заборгованості відповідача за кредитним договором позивачем надано до суду розрахунок заборгованості, виписку по рахункам відповідача, де відображено всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійснені боржником платежі на його виконання.

Крім того, судом не взято до уваги, що на момент укладання Додаткової угоди №1 сторони погодили, що сума заборгованості складає 10 544, 48 долларів США, що підтверджується графіком погашення заборгованості. Тобто підписавши додаткову угоду, відповідач погодилась із сумою заборгованості за кредитом, що залишилась після реалізації предмету іпотеки.

В даному випадку правовідносини між сторонами не припинились, що не позбавляє Банк нараховувати заборгованість згідно умов договору.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанком», правонаступником якого є АТ КБ «ПиватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KRP0GA00151071 (а.с. 8-13 )

Відповідно до п. 8.1. укладеного кредитного договору № KRP0GA00151071, банк зобов`язувався надати ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 24.03.2008 р. по 23.03.2021 р. включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 22 944,00 доларів США на наступні цілі: у розмірі 20 000,00 доларів США на споживчі цілі, а також у розмірі 2944,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту на рахунок НОМЕР_1 , винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п 8.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з 24 по 28 число кожного місяця.Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що виплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти в сумі 261,87 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Відповідно джо п. 8.1.2 у разі порушення термінів оплати, передбачених п.8.1.1на 120 календарних днів,- сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту)відсотки винагороди пені (в повному обсязі) в останній день місяця, в якому відбулось порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

В п. 5.1. зазначено у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений в п. 8.4 Договору за кожен день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені не зараховується. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку якщо кредит виплат видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Відповідно до п. 8.4 при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої суми заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Згідно п. 5.3 при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову.

В п. 5.4. зазначено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п. 5.1,5.2,5.3 здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне бути виконане позичальником.

Відповідно до п.5.5. термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Виконання позичальником зобов`язань за даним договором забезпечено іпотекою квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (п.8.3)

19.03.2012 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року, якою суму заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту зменшено на 162,64 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 162,64 доларів США, комісія у розмірі 0 доларів США, пеня у розмірі 0 доларів США. Дата остаточного погашення заборгованості за договором до 24.03.2028 року та встановили відсоткову ставку за кредитом 0,12% річних, графік погашення кредиту (Додаток 1) викладено в новій редакції, який є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди . Погашення заборгованості позичальника за договором здійснюється згідно графіку погашення кредиту (Додатку 1 до цієї додаткової угоди)(а.с.14-17).

Відповідно до п.п. 1.4, 1.5.3 з 19.03.2012 року за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань по сплаті платежів, зазначених у графіку погашення кредиту, позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 0,12%. Починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,08% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. При цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються. П. 1.5.4. позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 162, 64 долларів США .(а.с. 14)

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на 05.02.2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 11478,06 доларів США, яка складається із наступного: 9182,83 долари США - заборгованість за кредитом ; 2,07 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом;1733,35 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 13,90 доларів США - штраф (фіксована частина); 545,91 доларів США - штраф (процентна складова)(л.с. 4-6 ).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з відсутності доказів коли саме були зараховані кошти від реалізації заставного майна, та у якому розмірі. Розрахунок заборгованості за договором кредиту та виписка по рахунку надані Позивачем є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Позивача до Відповідача.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом та визнається сторонами, 24 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанком», правонаступником якого є АТ КБ «ПиватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KRP0GA00151071 відповідно до умов якого ОСОБА_1 надані кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 24.03.2008 р. по 23.03.2021 р. включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 22 944,00 доларів США , зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту на рахунок НОМЕР_1 , винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу.

19.03.2012 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року, якою суму заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту зменшено на 162,64 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 162,64 доларів США, комісія у розмірі 0 доларів США, пеня у розмірі 0 доларів США. Дата остаточного погашення заборгованості за договором до 24.03.2028 року та встановили відсоткову ставку за кредитом 0,12% річних, графік погашення кредиту (Додаток 1) викладено в новій редакції, який є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди . Погашення заборгованості позичальника за договором здійснюється згідно графіку погашення кредиту (Додатку 1 до цієї додаткової угоди)(а.с.14-17).

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на 05.02.2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 11478,06 доларів США, яка складається із наступного: 9182,83 долари США - заборгованість за кредитом ; 2,07 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом;1733,35 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 13,90 доларів США - штраф (фіксована частина); 545,91 доларів США - штраф (процентна складова)(л.с. 4-6 ).

Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право банку достроково вимагати погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування ним та інших платежів передбачено Розділом 6 Кредитного договору.

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти т а інші обумовлені договором платежі.

У зв`язку з порушенням боржницею ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування у встановлені договором строки, банк, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, та умов кредитного договору, використав право достроково вимагати стягнення з позичальниці заборгованості за кредитним договором, звернувшись 25 лютого 2015 року з даним позовом до суду.

Таким чином, пред`явивши вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту і пов`язаних і з ним платежів,кредитор АТ КБ «ПриватБанк» змінив строк виконання основного зобов`язання, який вважається таким, що настав для позичальниці ОСОБА_1 , що зумовило для неї виникнення обов`язку в цей строк повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти та інші платежі.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі№ 6-2462цс16.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача суми заборгованості у розмірі у розмірі 11478,06 доларів США, яка складається із наступного: 9182,83 долари США - заборгованість за кредитом ; 2,07 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1733,35 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 13,90 доларів США - штраф (фіксована частина); 545,91 доларів США - штраф (процентна складова)

Посилання відповідача ОСОБА_1 про погашення кредитної заборгованості за рахунок продажу іпотечного майна, спростовуються розрахунком заборгованості з якого вбачається, що станом на 19.03.2012 року залишок заборгованості по кредиту становить 10 544, 48 долларів США. Крім того, відповідно до графіку погашення кредиту (Додаток 1 до Додаткової угоди №1), який є невід`ємною частиною Додаткової угоди №1 до кредитного договору № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року станом на 19.03.2012 року залишок по кредиту становить 10 554, 48 доларів США . Дана додаткова угода та графік погашення кредиту підписані особисто відповідачем ОСОБА_1 , що свідчить про визнання нею залишку заборгованості за кредитним договором після продажу іпотечного майна та часткового погашення кредитної заборгованості.(а.с. 15-17)

При цьому, колегією суддів перевірено розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, та з`ясовано, що він визначений у відповідності із умовами Кредитного договору № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року та додаткової угоди №1 від 19.03.2012 року, які підписано сторонами та які є чинними, та розмір заборгованості не спростовано позичальницею, як і не надано власного розрахунку заборгованості.

Висновки ж суду першої інстанції про те, що розмір заборгованості не підтверджено належними доказами є безпідставним, оскільки цей розмір повністю узгоджуються із випискою по рахунках ОСОБА_1 (а.с. 761-74), а відповідач ОСОБА_1 , заперечуючи проти заявлених позовних вимог, не надала суду жодних доказів в спростування правильності розрахунків вказаної суми заборгованості або ж належного виконання нею своїх зобов`язань за кредитним договором.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до умов кредитного договору № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року , а саме п. 5.3 передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний уплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Одночасно, п. 8.4 кредитного договору передбачено що при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

В даному випадку умовами кредитного договору № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року передбачено одночасне застосування двох видів неустойки - штрафу і пені за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні судом таких норм матеріального права.

Оскільки підставою для нарахування пені та штрафу є порушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року, тому підстави для одночасного стягнення пені та штрафів, відсутні.

Колегія суддів вважає, що з огляду на матеріали справи, доцільним є стягнення з відповідача суми штрафів та відмовити в задоволенні пені, як подвійного виду відповідальності.

З урахуванням загального обсягу заборгованості за тілом кредиту та відсотками розмір штрафу становить 545,91 долларів США- відсоткова складова та 13,90 долларів США фіксована складова, які підлягають стягненню з відповідача.

При цьому, колегією суддів враховано, що статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня, як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні Кредитного договору № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року, сторони погодили надання кредитних коштів у розмірі 20 000 доларів США, тобто у валюті відмінній від національної валюти України, зазначивши про здійснення погашення кредиту та відсотків за його користування щомісячно рівними частинами, відповідно до Графіку платежів, в сумі 261,87 доларів США (п. 8.1.), що свідчить про узгодження сторонами повернення позики саме в іноземній валюті.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за Кредитним договором № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року, станом на 05.02.2015 року у розмірі 9 744,71 долларів США, складається із заборгованості за кредитом у розмірі 9182,83долларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 2,07 долларів США., 545,91 долларів США- відсоткова складова та 13,90 долларів США.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно від задоволених позовних вимог, по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції в розмірі 1753,07 грн. (а.с.23) та за подання апеляційної скарги у розмірі 2629,60 грн. (а.с.103), що в сумі становить 4382, 67 грн..

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року, станом на 05 лютого 2015 року, у розмірі 9 744,71 долларів США, яка складається з: 9182,83 долари США - заборгованість за кредитом ; 2,07 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13,90 доларів США - штраф (фіксована частина); 545,91 доларів США - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 4382, 67 (чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 67 (нуль) копійок.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: