П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Київ

справа № 752/14693/19

провадження № 22-ц/824/4221/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Пікуль А.А.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Голосіївський районний в місті Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у місті Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року у складі судді Хоменко В.С., повний текст складений 14.12.2020 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Голосіївського районного в місті Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у місті Києві про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23 квітня 1998 року, він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Хоча, у свідоцтві про народження батьком записано ОСОБА_2 зі слів матері, проте біологічним батьком позивача є ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що після раптової смерті батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , він звернувся до суду з метою визнання батьківства за його рідним батьком та захистом права на спадщину, яка залишилась після його смерті.

Так, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року у справі № 759/4531/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Федунів О.М., про визнання права власності в порядку спадкування, встановлено факт, що ОСОБА_4 , громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Тщенець Мостиського району Львівської області і помер в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнано за останнім право власності в порядку спадкування на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і земельну ділянку кадастровий номер :05:040:0234, площею 0,06 га в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області.

ОСОБА_1 вказує, що у зв`язку з відмовою відповідача внести зміни до акту цивільного стану, він не може реалізувати своє право на посвідчення свого походження шляхом зміни відомостей про батька у свідоцтві про народження.

Отже, посилаючись на викладені обставини позивач просив суд зобов`язати Голосіївський районний в місті Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у місті Києві внести зміни до актового запису про народження № 437 від 23 квітня 1998 року змінивши відомості про батька з ОСОБА_2 на ОСОБА_4 , а саме: в графі «Відомості про батька» виключити « ОСОБА_2 , громадянин України, українець» та вказати « ОСОБА_4 , громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з зазначеним рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів скарги позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що відповідно до п. 2.13 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 36/5, однією із підстав для внесення змін до актових записів цивільного стану може бути, зокрема, рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, що судом не враховано.

Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав.

Відповідач повідомлявся про час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції свого представника не направив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва був зроблений актовий запис № 437 від 23.04.1998 року та видано свідоцтво про його народження серії НОМЕР_1 . Батьками позивача зазначені: ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 (а.с. 12, 13).

Підставою актового запису про народження дитини № 437 від 23.04.1998 року є заява його матері, запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2019 року у справі № 759/4531/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Федунів О.М., про визнання права власності в порядку спадкування, яке набрало законної сили, серед іншого, встановлено факт, що ОСОБА_4 , громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Тщенець Мостиського району Львівської області і помер в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_1 , актовий запис про народження НОМЕР_2 (а.с. 7-9).

Згідно п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, зокрема, щодо установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Пунктом 2.16.7. Правил встановлено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2019 року у справі № 759/4531/18, яке набрало законної сили вбачається, що судом встановлено факт батьківства ОСОБА_4 щодо позивача ОСОБА_1 , при цьому позовних вимог про внесення конкретних змін в актовий запис цивільного стану позивачем заявлено не було.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що факт батьківства встановлено рішенням суду, тому є всі підстави для задоволення похідної вимоги про внесення змін до актового запису про народження, оскільки відповідачем було відмовлено в задоволенні його заяви про внесення відповідних змін до актового запису про його народження.

Так, висновком № 63 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 08.06.2019 року Голосіївським районним в місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у місті Києві було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення відповідних змін до актового запису про його народження з посилання на п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, відповідно до яких підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про встановлення батьківства, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, а рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються такими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (а.с. 10-11).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначеним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2019 року встановлено юридичний факт батьківства в межах справи з предметом позову про визнання права власності в порядку спадкування і не міститься відомостей про внесення змін до актового запису про народження позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, не застосував правову норму, що підлягає застосуванню до виниклих між сторонами правовідносин, що призвело до ухвалення помилкового рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 діючого ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

За таких обставин, з огляду на те, що факт батьківства ОСОБА_4 щодо позивача ОСОБА_1 встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, позовні вимоги про відповідних внесення змін до актового запису про народження позивача є похідними, тому підлягають до задоволення.

Отже, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позовних вимог в частині внесення змін до актового запису про народження позивача, відповідно до ст.134 СК України, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Внести зміни до актового запису про народження № 437 від 23.04.1998 року, зареєстрований в реєстрі за № 8, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме змінити запис в графі «батько» з ОСОБА_2 на ОСОБА_4 , громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складений 25 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: