Рішення
Іменем України
26 березня 2021 року місто Чернігів

Справа №751/786/21

Провадження №2/751/625/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів -

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.11.2020 року (а.с.1-3)

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.11.2020 з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, а також на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, Краснолиманським міським судом Донецької області від 07 лютого 2017 року з нього також стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, розмір аліментів перевищує половину його місячного доходу.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року цивільний позов залишено без руху, оскільки подано з порушенням ч.4 ст.177 ЦПК України. У встановлений судом строк позивач виправив недоліки.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 19 лютого 2020 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений строк відповідач подала відзив, згідно якого позовні вимоги не визнала та просила відмовити повністю. При цьому зазначила, що позивачем не надано доказів на наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів. З довідки військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2020 року № 10/2107 про виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 червня 2019 року до 30 листопада 2020 року, вбачається, що з його грошового забезпечення не утримуються аліменти на утримання дітей. Крім того, на офіційному вебпорталі «Судова влада України», наявна інформація, що ОСОБА_1 09 лютого 2021 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якої зазначив, що з нього стягуються аліменти на іншу дитину, а також на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, що свідчить про намагання позивача уникнути виконання обов`язків по відношенню до дітей. Також вказала, що заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав по відношенню до доньки - ОСОБА_4 . Із зазначеного не вбачається, що позивач належним чином виконує батьківські обов`язки (а.с.48-51).

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Як вбачається із матеріалів справи позивач має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Краснолиманський міський суд Донецької області рішенням від 07 лютого 2017 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11).

Дергачівський районний суд Харківської області рішенням від 02 червня 2017 року позбавив ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , у зв`язку з невиконанням батьком батьківських обов`язків (а.с.52-55)

У подальшому рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а також стягнув на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.08.2020 до 28.07.2022 року включно (а.с.5-8).

Відповідач є військовослужбовцем (а.с.29).

У період з 20.08.2019 до 28.12.2019, з 03.01.2020 до 26.03.2020, з 12.11.2020 року по теперішній час ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони (а.с.28).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2020 ОСОБА_1 за період з 01.06.2019 до 30.11.2020 виплачено грошове забезпечення в сумі 85 697,58 грн, середньомісячний розмір якого становить 14 286,19 грн (а.с.12).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Проте, позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів змінився настільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.

В якості правових підстав для зменшення розміру аліментів позивач зазначав про наявність на його утриманні ще однієї дитини та погіршення матеріального стану.

Проте, сплата аліментів на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розумінні ст.192 СК України, оскільки, така сплата не свідчить про неможливість позивача сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, визначеному судовим рішенням. Також, позивачем не надано доказів зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Визначаючись з наявністю підстав для зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів, що стягуються з позивача, суд також враховує, що позивач є працездатною особою.

Посилання позивача на те, що стягнення загального розміру аліментів 2/3 частини його заробітку (1/4+1/4+1/6), перевищує встановлену законом частку, суд не вважає такими, що дають підстави для зміни розміру аліментів, оскільки доказів того, що позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не надано та не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь його власних дітей в розмірі, який би забезпечував найкращі інтереси дітей.

Суд при цьому враховує, що відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно матеріалів справи, розмір аліментів, які позивач сплачує за виконавчими документами на утримання своїх дітей становить 66,6 відсотків його доходу (9524,12х100/14286,19), тому визначений розмір аліментів відповідає як нормам чинного законодавства, так і встановленим обставинам справи.

Враховуючи наявні обставини справи, суд вважає існуючий розмір аліментів не завищеним, обґрунтованим та таким, що відповідає ст.182 сімейного кодексу України, а зміна розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 в сторону зменшення необґрунтовано та безпідставно погіршить матеріальне становище дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для її розвитку.

Враховуючи викладене та перш за все інтереси дитини, її право на належний рівень життя, а також враховуючи те, що позивач не довів належними й допустимими доказами погіршення майнового стану чи зміну сімейного стану, що унеможливлює з об`єктивних причин сплату ним аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є достатніми підставами для зменшення встановленого рішенням суду розміру аліментів, тому в задоволенні позову слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 1-18, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

Вирішив:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2021 року

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Н. В. Маслюк