РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Рудакової Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новогродівка, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 74779,21 грн. за кредитним договором №б/н від 30.10.2012, яка складається з наступного: 43518,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11643,66 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 15280,04 грн. пеня за прострочене зобов`язання, 299,83 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3537,11 грн. штраф (процентна складова). В обґрунтування посилається на те, що на підставі заяви відповідача №б/н від 30.10.2012 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 24500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р., керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, пені, комісії за користування кредитом та інших витрат. В порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 525, 526, 629,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечила проти позовних вимог. Зазначає, що 30.10.2012 з метою отримання кредиту нею було заповнено анкету-заяву банку, втім, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку нею не підписувались. Анкета-заява не містить умов, виходячи з яких можна встановити факт укладення сторонами кредитного договору, зокрема, не зазначено процентної ставки, терміну дії кредитного договору, не передбачено відповідальності у вигляді пені та штрафів. Вважає, що надані позивачем Витяг з Тарифів, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами не підтверджений. Крім того, відповідач вказує про відсутність в матеріалах справи доказів отримання нею кредитної картки з встановленням кредитного ліміту та доказів використання кредитних коштів. Відповідач не погоджується з розміром заявленої до стягнення позивачем заборгованості за тілом кредиту - 74779,21 грн., оскільки ця сума збільшена за рахунок процентів та штрафних санкцій, та перевищує кредитний ліміт. Вказує, що сплачені відповідачем грошові кошти безпідставно зараховувались позивачем на погашення процентів та штрафних санкцій, сплата яких не погоджувалась сторонами. Посилаючись на наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач зазначає, що нею фактично використано 80418,15 грн., а внесено на рахунок 91559,51 грн., тобто у неї відсутня заборгованість за наданим кредитом. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що при укладенні кредитного договору від 30.10.2012 між сторонами були погоджені всі істотні умови договору, складовими, якого є Заява, Умови, Правила та тарифи, з якими відповідач ознайомлена, про що свідчить її підпис в анкеті-заяви від 30.10.2012. Тобто, заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу було відкрито картковий рахунок. З виписки по картковому рахунку відповідача вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, який відповідач використовувала, отримувавши грошові кошти через банкомат, здійснюючи розрахунки через термінали в касах магазинів, що свідчить про отримання відповідачем кредитної карти «Універсальна», оскільки проведення зазначених операцій неможливе без наявності картки. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за кредитним договором, а отже, на думку позивача, погашаючи заборгованість по кредиту відповідач прийняла умови договору та погодилась з ними.

У запереченнях відповідач підтвердила факт отримання нею кредитної картки та не погодилась з розміром заборгованості, заявленим позивачем до стягнення. Наполягає, що грошові кошти, які сплачувались нею на погашення заборгованості за Анкетою-заявою від 30.10.2012 слід зараховувати на погашення тіла кредиту.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явися, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2012 року відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно з якою, заявник згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена та згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правила надання банківських послуг розміщені на сайті www.privatbank.ua. Заявник зобов`язується виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.

З довідок АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідачу видавались кредитні картки, остання з яких має термін дії до 09/20 та встановлено кредитний ліміт в максимальному розмірі 24500,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором від 30.10.2012 станом на 17.06.2019 у відповідача наявна заборгованість в сумі 74779,21 грн., з яких: 43518,57 грн. за тілом кредита, 11643,66 грн. за простроченим тілом кредиту, 15280,04 грн. за пенею за прострочене зобов`язання, 299,83 грн. за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., 4037,11 грн. заборгованість по судовим штрафам. Погашено заборгованості за тілом кредиту - 52133,14 грн., погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту - 18787,35 грн., погашено заборгованості по пені (штрафам), комісії - 950,17 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому, повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві відповідача від 30.10.2012 процентна ставка не зазначена та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Також, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідач ознайомилась і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву від 30.10.2012 про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви від 30.10.2012. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексув межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а також, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору, укладеного з відповідачем, оскільки, достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи наведене, з відповідача можуть бути стягнуті лише фактично отримані нею кошти згідно анкети-заяви від 30.10.2012.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 30.10.2012 по 31.05.2015, заборгованість відповідача за кредитом становить 4865,54 грн. Як вбачається з графи «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» зазначена сума відображена у розрахунку з урахуванням сум погашення за наданим кредитом. З графи «Погашені проценти» та «Сума комісії та пені» вбачається, що частина сплачених відповідачем на погашення кредиту коштів була зарахована на сплату процентів за користування кредитом в сумі 2516,85 грн. та пеню в сумі 50,00 грн. Враховуючи вищенаведений висновок суду про відсутність погоджених сторонами умов договору щодо сплати процентів за користування кредитом та пені, зазначені кошти мають спрямовуватись на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим, заборгованість за кредитом становить 2298,69 грн. (4865,54 грн. - 2516,85 грн. - 50,00 грн.).

З розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 по 17.06.2019 вбачається, що загальна сума витрат відповідачем кредитних коштів становить 75553,34 грн. (графа «Витрати клієнтом кредитних коштів»), загальна сума коштів, сплачених відповідачем на погашення кредиту становить 71870,66 грн. (графа «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості»). Таким чином, сума заборгованості за кредитом за період з 01.06.2015 по 17.06.2019 становить 3682,68 грн. (75553,34 грн. - 71870,66 грн.).

Отже, загальна сума заборгованості за кредитом, що підлягає стягненню з відповідача, становить 5981,37 грн. (2298,69 грн. + 3682,68 грн.).

Наявність зазначеної заборгованості підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по картковим рахункам ОСОБА_1 за період з 30.10.2012 по13.06.2020.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 , виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 5981,37 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитом в сумі 5981 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 37 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 65 коп.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Новогродівський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Любчик