Справа № 504/1005/21
Провадження № 2/504/1666/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши заяву від 26.03.2021 року про забезпечення позовної заяви адвоката Хомко Світлани Василівни в інтересах ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛК» код за про стягнення боргу за договором позики та договором поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, яким просить суд:

Стягнути солідарно з громадянина РФ ОСОБА_2 та ТОВ «ВЕЛК» заборгованість за договором позики в сумі 9283715,00 грн.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Адвокат Хомко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, і просила накласти арешт на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 «Завод по переробці риби та морепродуктів», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, загальною площею 3278,3 кв.м., що належить на праві власності ТОВ «ВЕЛК» код 39123907 на підставі договору купівлі- продажу серії 4849 від 14.08.2015 року.

Заява про забезпечення позову в цілому відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України видами забезпечення позову, серед іншого, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві, і знаходяться у нього чи в інших осіб.

На обгрунтування свого клопотання заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Позовна заява та безпосередньо клопотання про забезпечення позовної заяви, обгрунтовані тим, що з 17.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., та зареєстровано у реєстрі за № 364.

За умовами договору ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_4 прийняв та зобов`язався повернути грошові кошти в сумі 9283715 грн., що еквівалентно 350000 доларам США. Договір позики безпроцентний.

Строк договору до 17.09.2020 року.

В забезпечення виконання зобов`язання між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Луняченко Н.В. зареєстрований у реєстрі за № 365.

Відповідно до договору застави ОСОБА_4 передав у заставу ОСОБА_1 частку у статутному капіталі ТОВ «ВЕЛК» у розмірі 80% статутного капіталу товариства, вартість якої складає 400000 грн.

В забезпечення виконання договору позики між ТОВ «ВЕЛК» та ОСОБА_1 17.03.2020 року укладено договір поруки, відповідно до якого ТОВ «ВЕЛК» зобов`язалось відповідати за зобов`язанням в сумі 9283715,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, шляхом арешту.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з заявлених позовних вимог, предмету спору, доданих до клопотання (позову) матеріалів, суддя вбачає, що між сторонами дійсно виник спір, що виникає з відносин позики та поруки, позивач не має іншої можливості, ніж у судовому порядку повернути власні грошові кошти надані відповідачу у позику (доведено змістом досудової вимоги), не вжиття заходів забезпечення позову може привести до унеможливлення виконання можливого рішення по справі, або до істотного ускладнення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.

Заходи забезпечення позову в розумінні норм процесуального закону носять тимчасовий характер і покликані унеможливити настання обставин, за яких виконання ухваленого судом рішення буде утрудненим або взагалі стане неможливим.

Належність нерухомого майна відповідачу доведена наданою до клопотання та позову інформаційною довідкою № 248988707 від 19.03.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Суддя вважає, що такий вид забезпечення не впливатиме на господарську діяльність товариства, не блокує розпорядження підприємством грошовими активами, виплати заробітної плати та інших необхідних платежів.

Суддя не вважає доцільним застосовувати зустрічне забезпечення.

На підставі наведеного, виходячи із приписів ст. 150, 153 ЦПК України, суддя вважає, що клопотання обгрунтовано, обраний спосіб забезпечення передбачений законом, не порушує права та законні інтереси інших, третіх осіб, необмеженого кола осіб, тому підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 150, 153, 154, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Хомко Світлани Василівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 «Завод по переробці риби та морепродуктів», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, загальною площею 3278,3 кв.м., що належить на праві власності ТОВ «ВЕЛК» код 39123907 на підставі договору купівлі- продажу серії 4849 від 14.08.2015 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом 15 діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала є виконавчим документом.

Для цілей виконавчого провадження зазначаються наступні дані:

Боржник: ТОВ «ВЕЛК» код 39123907.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Строк надання виконавчого документу на примусове виконання три роки.

Суддя В.К. Барвенко