н/п 2/953/862/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря - Цісарук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення витрат зі сплати страхового відшкодування, -
28 жовтня 2020р. до Київського районного суду м. Харкова суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Інгосстрах» (далі: ПрАТ «Інгосстрах») до ОСОБА_1 стягнення витрат зі сплати страхового відшкодування у сумі 12 202, 87 грн. В обґрунтування заявленої вимоги позивач вказав, що 13.01.2017 між ПрАТ «Інгосстрах» та ПАТ «Акцент-Банк» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №АВН0СPS-170D049, за яким позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми; термін дії договору пролонгований з 14.01.2017 до 13.01.2018; предметом договору є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 . Також позивач зазначив, що 24.10.2017 о 20.25 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 249/2 ОСОБА_1 керував автомобілем «Сіат Толедо» р.н. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 . 09.02.2018 постановою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП транспортний засіб «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 пошкоджений. Згідно звіту №1679735/2017 від 22.11.2017, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 станом на 27.10.2017 становить 14 058,61 грн. Відповідно страхового акту від 09.02.2018, сума страхового відшкодування становить 12 202,87 грн. Страхове відшкодування виплачене власнику автомобілю «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №10300060 від 09.02.2018р. Зважаючи на виплату страхового відшкодування потерпілій особі, позивач набув право вимоги до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а тому звернувся з позовом до суду.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві просив праву розглянути за своєї відсутності та ухвалити рішення на підставі наявних доказів.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідач до судових засідань 10.02.2021,16.03.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав.
Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного:
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що 13.01.2017 між ПрАТ «Інгосстрах» та ПАТ «Акцент-Банк» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №АВН0СPS-170D049, за яким позивач зобов`язався, у разі настання страхового випадку, відшкодувати збитки у межах страхової суми; термін дії договору пролонгований з 14.01.2017 до 13.01.2018; предметом договору є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 (а.с.7-9).
Власником автомобілю «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 є ПАТ «Акцент-Банк», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.9).
Як вбачається з постанови Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2017, яка набула чинності, 24.10.2017 о 20.25 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 249/2 ОСОБА_1 керував автомобілем «Сіат Толедо» р.н. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 , що зупинився попереду. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (а.с.11-12).
Таким чином, факт порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України є доведеним.
Згідно звіту №1679735/2017 від 22.11.2017 спеціаліста-автотоварознавця, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Сузукі Вітара» р.н. НОМЕР_1 станом на 27.10.2017 становить 14 058,61 грн. (а.с.13-16, 17-18).
Відповідно страхового акту від 09.02.2018 сума страхового відшкодування становить 12 202,87 грн. (а.с.20).
Згідно ст. 27 ЗУ «Про стархування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Положеннями ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, після виплати потерпілій особі страхового відшкодування, до позивача перейшло, у межах фактичних витрат, право вимоги, яке страхувальник АТ «Акцент-Банк», мав до ОСОБА_1 .
Відповідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви позивачем сплачений судовий збір у сумі 2102 грн., який, підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 993, 1188 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про стархування», суд, -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення витрат зі сплати страхового відшкодування, - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Інгосстрах» , місцезнаходження: 49100, м. Дніпро, узвіз Кодацький, 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, останнє відоме місце мешкання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складений 16.03.2021.

Суддя -