Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/223/21

02 квітня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки народженої у шлюбі з відповідачем у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно.

Позовні вимоги у позовній заяві мотивувала тим, що 11.05.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем і ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4 . Спільне життя з відповідачем не склалося. Ще до народження дитини відповідач залишив сім`ю, а з часу народження дитини належної допомоги в її утриманні не надає, весь тягар утримання доньки вона несе особисто. З урахуванням рівня витрат на дитину, для забезпечення потреб дитини просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Пояснила, що відповідач байдужий до своїх батьківських обов`язків. З часу народження дитини не отримувала від відповідача жодної грошової допомоги в матеріальному утриманні доньки. Його участь у матеріальному забезпеченні потреб дитини звелась лише до того, що двічі оплатив замовлені нею для дитини речі. Востаннє бачив дитину коли їй було 10 місяців і з того часу жодної турботи не проявляв. Вона несе витрати на забезпечення харчування, придбання одягу, оплату усіх поточних витрат на лікування, забезпечення інших щоденних потреб. При наявності власного заробітку, самостійно утримувати дитину важко. У цьому їй допомагають її батьки. Відповідач, як їй відомо, періодично їздить на роботу закордон у Республіку Польща. Також їй відомо, що займається торгівлею. Однак достеменних даних про дохід відповідача не має, тому просила постановити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. У письмовому відзиві на позов заявлені вимоги визнав частково. Вказав, що ніде не працює. Погодився сплачувати аліменти у встановленому ч.2 ст.182 СК Україні гарантованому мінімальному розмірі у сумі 960,50 грн.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з позивачкою та перебуває під її опікою та на її утримані.

Шлюб між сторонами не розірвано, але сторони разом не проживають з 2017 року.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків.

З пояснень позивачки встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, що стало підставою звернення позивачки до суду.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що відповідач живе окремо від дитини, періодично виїжджає за межі України на роботу, про що свідчить робоча польська національна віза D05а, яка дає право легально працювати в Польщі протягом 9 місяців впродовж року на роботах, які визнані польським законодавством як сезонні. Таким чином він отримує доходи, рівень яких при виконанні судового рішення з`ясувати буде складно, його дохід може бути мінливим, а тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивачка.

Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, виходячи з наведених доводів, величини прожиткового мінімуму, встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище обох батьків, дитини, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також враховуючи потреби дитини, витрати, які позивачка несе на комунальні платежі, придбання одягу та харчування, забезпечення життєвих потреб дитини та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки слід визначити у розмірі 2000 грн.

На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України, керуючись ст.ст.263-265, 282 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 12 лютого 2021 року, з часу фактичного звернення позивачки до суду.

Стягнути з ОСОБА_3 908 грн. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30-ти днів.

Суддя Битківський Л.М.