Справа № 552/931/21
Провадження №2/552/719/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

30.03.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві зазначила, що з 19 листопада 2010 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, викликає поліцію, що негативно впливає на виховання дитини. Сім`я перестала існувати.

Тому позивач просила шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 12 березня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.9).

Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надав.

Інші заяви по суті справи та клопотання сторонами суду не подавалися.

В день розгляду справи позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 19 листопада 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна.

На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя.

Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просить залишити їй прізвище ОСОБА_1 .

Вказані вимоги також підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про залишення дитини з матір`ю суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю, ОСОБА_1 .

Батьками не вирішувалось питання щодо визначення місця проживання дитини, і спір з цього питання між ними відсутній.

Сторони проживають окремо.

Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

На вказаній відмінності визначення місця проживання дитини при наявності спору між батьками від залишення дитини з одним із батьків при відсутності спору наголошував Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідач не подавав суду своїх заперечень щодо проживання спільної дитини разом із матір`ю.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність залишення малолітнього ОСОБА_3 після розірвання шлюбу між сторонами з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Керуючись ст. 259, 263, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 листопада 2010 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №236, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_2 ;

її - ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Повне судове рішення виготовлено 30 березня 2021 року.

Головуючий О.А.Самсонова