Справа № 428/8965/20
Провадження №2/428/147/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за позовом адвоката Ракицької Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ракицька Ірина Миколаївна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності та стягнення грошових коштів.

Судом встановлено, що 21.10.2021 Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду прийнято до розгляду провадження у справі № 243/13575/19 за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування, правовідносини якого є подібними до тих, що є предметом спору у справі № 428/8965/20, оскільки вирішення спору залежить від застосування положень статей 1218, 1219, 1227 ЦК України у подібних правовідносинах.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ракицька І.М.. у судове засідання не з`явились, у позовній заяві просили розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема просив розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд виходив з такого.

Як вбачається з Ухвали Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 21.10.2021 по справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), судом прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування.

Зазначена ухвала суду мотивована необхідністю відступити від правового висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 26.02.2020 у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19); від 14.04.2020 у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19); від 09.12.2020 у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20); 16.12.2020 у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20).

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.12.2020 у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20), аналізуючи положення статей 1219, 1227 ЦК України, зазначила, що потрібно розрізняти право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, яке нерозривно пов`язане із особою і не входить до складу спадщини, та право на суми відшкодування у зв`язку із трудовим каліцтвом, нараховані за життя спадкодавцю, але не отримані ним за життя. Колегія суддів вважала, що при вирішенні спорів про право на отримання коштів у порядку статті 1227 ЦК України визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. Право на призначення певних виплат згідно зі статтею 1219 ЦК України за висновком колегії суддів до складу спадщини не входить. З огляду на викладене колегія суддів не вбачала підстав для визнання за позивачкою права на отримання страхових виплат, оскільки як спадкоємець вона не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано, а останній дій відповідача із не нарахування спірних страхових виплат не оспорював.

Разом з тим, у практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду існує протилежний висновок щодо застосування положень статей 1218, 1219, 1227 ЦК України у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 243/8684/19-ц (провадження № 61-22401св19) зазначено, що не є підставою для припинення страхових виплат особі ненадання їй довідки про взяття на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території із заявою про подальше здійснення відповідних нарахувань. При цьому колегія суддів виходила із того, що право на отримання страхових платежів закріплено за особою на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і може бути обмежено лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України. З огляду на викладене колегія суддів зробила висновок про те, що не звернення особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території після припинення нарахування страхових виплат унаслідок не взяття такої особи на облік як внутрішньо переміщеної не припиняє право її спадкоємців на отримання таких виплат на підставі статті 1227 ЦК України у порядку спадкування за законом.

Отже, наведене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних палатах Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду принципово різного підходу до розуміння і тлумачення норм матеріального права у подібних правовідносинах, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.

У справі № 428/8965/20, яка перебуває на розгляді Сєвєродонецького міського суду Луганської області, правовідносини є подібними з тими, що є предметом спору у справі № 243/13575/19, оскільки вирішення спору залежить від застосування положень статей 1218, 1219, 1227 ЦК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Таким чином, враховуючи, що рішення суду має бути ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, суд вважає, що в даному випадку зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку іншої справи № 243/13575/19 у подібних правовідносинах, відповідатиме завданню цивільного судочинства, буде доцільним та виправданим з метою забезпечення сталості та формування єдності судової практики.

Керуючись ст. 252, 253, 258-260, 263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі № 428/8965/20 за позовом адвоката Ракицької Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності та стягнення грошових коштів, зупинити до закінчення перегляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20).

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов