ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/201/21 Доповідач: Майданік В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонської міської радина рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 вересня 2020 року, у складі судді Майдан С.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта", Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та Управління комунальної власності Херсонської міської ради) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

07 червня 2018 року ОСОБА_2 , діючий від імені позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради (третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта"), в якому просив зобов`язати Херсонську міську раду прийняти у комунальну власність квартиру АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований наступним.

Рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради №350 від 15.07.2008 року "Про затвердження акту державної приймальної комісії стосовно прийняття до експлуатації житлового будинку АДРЕСА_2 , АТ "Будмеханізація" було затверджено акт державної приймальної комісії від 28.12.2006 року стосовно прийняття до експлуатації житлового будинку АДРЕСА_2, АТ "Будмеханізація" .

В зазначеному будинку позивачкою та членами її сім`ї отримано квартиру за АДРЕСА_1 , яка розташована в корпусі №2, на підставі ордеру на жиле приміщення №09 від 28.08.2008 року.

Квартира АДРЕСА_1 була передана Одеському районному нафтопровідному управлінню АТ "Укртранснафта" згідно із Актом прийому-передачі квартир від 10.06.2008 року, в рахунок виконання зобов`язань за договором №01/85 від 16.02.2004 року про дольову участь у будівництві житлового будинку, а також додаткової угоди до нього №1 від 14.06.2004 року та №2 від 01.10.2004 року.

Довідкою ЗАТ "Будмеханізація" від 10.06.2008 року за №01/22315 повідомлено, що сторони не мають претензій одна до одної щодо виконання договору №01/85 від 16.02.2004 року на дольову участь у будівництві житлового будинку, а також додаткової угоди до нього №1 від 14.06.2004 року та №2 від 01.10.2004 року.

Листом №92-17/1850 від 15.10.2015 року ПАТ "Укртранснафта" повідомило, що зазначена квартира на балансі Одеського РНУ та його правонаступників філії "Південні магістральні нафтопроводи" Укртранснафта" не обліковується. Таким чином, підприємство не має можливості передати у власність ОСОБА_1 вказану квартиру. Крім того, ПАТ "Укртранснафта" листом №92-17/1850 від 15.10.2015 року просило прийняти зазначену квартиру до комунальної власності та листом №92-20/1466 від 14.08.2017 року повідомило про те, що не заперечує проти прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунальної власності із подальшою приватизацією цієї квартир колишнім працівником ОСОБА_1 та членами її сім`ї.

Для реалізації позивачкою та членами її сім`ї права на приватизацію вказаної квартири остання, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", повинна бути прийнята до комунальної власності.

Позивачка через свого представника звернулася до відповідача із проханням прийняти вказану квартиру до комунальної власності територіальної громади м. Херсона для подальшої приватизації цієї квартири колишнім працівником ОСОБА_1 та членами її сім`ї.

Листом Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 29.10.2017 року повідомлено, що у зв`язку із відсутністю підприємства, за яким зареєстровано право власності на вказану квартиру, питання передачі квартири до комунальної власності може бути розглянутим лише в судовому порядку.

У зв`язку з викладеним, пославшись, зокрема, на ст.47 Конституції України, норми Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" та Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N891 від 06 листопада 1995 року), представник позивачки просив задовольнити позов.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2019 року до участі у розгляді справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача було залучено: Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та Управління комунальної власності Херсонської міської ради (а.с.72).

Представник Херсонської міської ради надала до суду відзив, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з такого.

З позовної заяви вбачається, що позивачем не обґрунтовано, в чому полягає порушення її прав та законних інтересів з боку відповідача та чому він зобов`язаний прийняти квартиру в комунальну власність та вирішити питання про її приватизацію. Зазначено, що при звернення до суду не обґрунтовано, які саме свої обов`язки відповідачем не було виконано, не надано судам жодного належного та доступного доказу на підтвердження вказаних обставин. Таким чином, позовні вимоги жодним чином позивачем не доведено.

Як вбачається з матеріалів справи та як стверджує позивач та третя сторона право власності на майно не було оформлено, а відповідно таке майно не може передаватися до комунальної власності.

Порядок передачі майна до комунальної власності регулюється Положенням про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №891 від 06 листопада 1995 року), Положенням про порядок передачі об`єктів права державної власності (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1482 від 21.09.1998 року) та Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності".

Вказаним вище Законом (ст.2) передбачено, що об`єктами передачі є об`єкти житлового фонду, які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій. Також передбачено, що не можуть бути об`єктами передачі з державної у комунальну власність об`єкти, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку (крім об`єктів житлового фонду та гуртожитків, нерухомого військового майна, яке вивільняється у процесі реформування ЗСУ). Статтею 4 вказаного Закону передбачено перелік документів, що додаються до пропозиції щодо передачі нерухомого майна, зокрема, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів, права на які підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.4-1 вказаного Закону ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).

Тобто, ініціатором передачі майна до комунальної власності може бути власник майна або особа, якій належить право господарського відання/оперативного управління майном. Однак, до позовної заяви не надано жодних доказів того, що позивач уповноважений управляти майном чи є його власник. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та як стверджує позивач та третя особа, право власності на майно не було оформлено, а відповідно таке майно не може передаватися до комунальної власності.

Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду… (п.5) передбачає, що передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність проводиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється виконкомами відповідних рад. Згідно з п.8 вказаного Положення передача відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього. У разі відсутності необхідної технічної документації вона відновлюється за рахунок підприємства, установи, організації, що передає відомчий житловий фонд у комунальну власність. За п.12 Положення до акта приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність додаються: акти передачі наявного службового житла; договори оренди нежилих приміщень; акти передачі договорів найму жилих приміщень. Тобто, з наведеного вбачається, що передати/прийняти до комунальної власності можна лише будинок, а не окрему квартиру; здійснити таку передачу може лише власник будинку. Однак власник будинку до Херсонської міської ради не звертався.

Щодо звернення позивача та листів третьої особи, що надані до позовної заяви, стосовно прийняття квартири у комунальну власність слід відмітити, що вказаними особами не було надано правовстановлюючих документів на квартиру, а тому такі звернення не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.317 ЦК України лише власнику майна належить право на володіння, користування та розпорядження своїм майном, тобто лише власник може передати (фактично відчужувати) квартиру в комунальну власність.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів того, що позивач є користувачем квартири у розумінні Житлового та ЦК України, зокрема договору найму житла (ордер надає лише право на вселення, а не на користування житлом), а тому не доведено, що ОСОБА_1 є належним позивачем по справі.

Представник третьої особи - Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, надав до суду пояснення щодо позову, згідно яких просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Підстави відмови зазначено аналогічні тим, що вказані відповідачем.

Представник третьої особи - ПАТ "Укртранснафта" - надала до суду пояснення, в якому зазначено наступне.

Зазначена квартира АДРЕСА_1 була передана Одеському районному нафтопровідному управлінню АТ "Укртранснафта" згідно із Актом прийому-передачі квартир від 10.06.2008 року, в рахунок виконання зобов`язань за договором №01/85 від 16.02.2004 року про дольову участь у будівництві житлового будинку.

На засіданні адміністрації та цехкому бази виробничого обслуговування "Херсон" від 05.08.2008 року було вирішено надати прибиральниці ОСОБА_1 вказану 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 70,4кв.м. Рішенням виконкому Херсонської міської ради №392 від 19.08.2008 року було затверджено зазначене спільне рішення адміністрації та профкому. Після цього 28.08.2008 року було видано ордер на жиле приміщення №09 на ім`я ОСОБА_1 з сім`єю з 4 чоловік на право зайняття жилого приміщення жилою площею 39,3 кв.м, яка має 3 кімнати, в квартирі ізольованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Товариство, як роботодавець позивача виконав всі дії з реалізації права на житло свого робітника, створив належні умови забезпечення житлом громадянки ОСОБА_1 та членів її сім`ї.

Як неодноразово повідомлялося позивачу та її представникам, товариство не заперечує проти приватизації ОСОБА_1 та членами її сім`ї нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 вересня 2020 року позов було задоволено. Суд вирішив зобов`язати Херсонську міську раду прийняти у комунальну власність квартиру АДРЕСА_1 .

У своїй апеляційній скарзі відповідач Херсонська міська рада просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в позові в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказав, що суд не врахував того, що позивачем не обґрунтовано, у чому полягає порушення його прав та законних інтересів з боку відповідача, чому відповідач зобов`язаний прийняти квартиру у комунальну власність та вирішити питання про її приватизацію, які саме свої обов`язки відповідачем не було виконано, не надано доказів на підтвердження вказаних обставин. Із оскаржуваного рішення неможливо встановити взаємозв`язок між правом позивача на приватизацію квартири та правом на подачу позову щодо зобов`язання відповідача прийняти майно до комунальної власності.

Також, зазначив, що поза увагою суду залишилось те, що порядок передачі майна до комунальної власності регулюється Положенням про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №891 від 06 листопада 1995 року), Положенням про порядок передачі об`єктів права державної та комунальної власності (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1482 від 21.09.1998 року) та Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності". Також те, що не можуть бути об`єктами передачі з державної у комунальну власність об`єкти, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку (крім об`єктів житлового фонду та гуртожитків, нерухомого військового майна, яке вивільняється у процесі реформування ЗСУ). У справі відсутні докази того, що право власності на квартиру зареєстровано у встановленому порядку і неможливо встановити, чи має право ПАТ "Укртранснафта" подавати клопотання про передачу майна до комунальної власності. Крім того судом зазначено, що власником квартири є позивач на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 від 15.08.2008 року. При цьому до матеріалів справи не долучено ні свідоцтво про право власності, ні навіть договір найму житла.

Також вказав, що суд не звернув увагу на наступне. Статтею 4 вказаного Закону передбачено перелік документів, що додаються до пропозиції щодо передачі нерухомого майна, зокрема, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів, права на які підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.4-1 вказаного Закону ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Тобто, ініціатором передачі майна до комунальної власності може бути власник майна або особа, якій належить право господарського відання/оперативного управління майном. Однак, до позовної заяви не надано жодних доказів того, що позивач уповноважений управляти майном чи є його власник. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та як стверджує позивач та третя особа, право власності на майно не було оформлено, а відповідно таке майно не може передаватися до комунальної власності.

Також зазначив, що суд залишив поза увагою й те, що прийняття до комунальної власності майна - це виключне право міської ради, а не її обов`язок. Суди ж не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень. Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції власника або уповноваженого ним органу.

Також вказав, що судом не було враховано наступне. Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду… (п.5) передбачає, що передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність проводиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється виконкомами відповідних рад. Згідно з п.8 вказаного Положення передача відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього. У разі відсутності необхідної технічної документації вона відновлюється за рахунок підприємства, установи, організації, що передає відомчий житловий фонд у комунальну власність. За п.12 Положення до акту приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність додаються: акти передачі наявного службового житла; договори оренди нежилих приміщень; акти передачі договорів найму жилих приміщень. Тобто, з наведеного вбачається, що передати/прийняти до комунальної власності можна лише будинок, а не окрему квартиру; здійснити таку передачу може лише власник будинку. Однак власник будинку до Херсонської міської ради не звертався.

Також зазначив, що суд не звернув увагу на те, що позивачем та третьою особою не було надано правовстановлюючих документів на квартиру, а тому такі звернення (надані до позовної заяви) не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.317 ЦК України лише власнику майна належить право на володіння, користування та розпорядження своїм майном, тобто лише власник може передати (фактично відчужувати) квартиру в комунальну власність.

Крім того, вказав, що суд залишив поза увагою й те, що позивачем не надано жодних доказів того, що він є користувачем квартири у розумінні Житлового та ЦК України, зокрема договору найму житла (ордер надає лише право на вселення, а не на користування житлом), а тому не доведено, що ОСОБА_1 є належним позивачем по справі.

У своєму відзиві адвокат Біла Т.В., діюча від імені позивачки, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Квартира АДРЕСА_1 була передана Одеському районному нафтопровідному управлінню АТ "Укртранснафта" згідно із Актом прийому-передачі квартир від 10.06.2008 року (а.с.10 звор.), в рахунок виконання зобов`язань за договором №01/85 від 16.02.2004 року на дольову участь у будівництві житлового будинку, укладеним між АТ "Будмеханізація" (Забудовник) та Одеським районним нафтопровідним управлінням АТ "Укртранснафта" (Інвестор) (а.с.9), а також додаткової угоди до нього №1 від 14.06.2004 року та №2 від 01.10.2004 року (а.с.10 звор.).

Довідкою ЗАТ "Будмеханізація" від 10.06.2008 року за №01/22315 повідомлено, що сторони не мають претензій одна до одної щодо виконання договору №01/85 від 16.02.2004 року на дольову участь у будівництві житлового будинку, а також додаткової угоди до нього №1 від 14.06.2004 року та №2 від 01.10.2004 року (а.с.11).

Рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради №350 від 15.07.2008 року "Про затвердження акту державної приймальної комісії стосовно прийняття до експлуатації житлового будинку АДРЕСА_2 , АТ "Будмеханізація" - було затверджено акт державної приймальної комісії від 28.12.2006 року стосовно прийняття до експлуатації житлового будинку АДРЕСА_2 , АТ "Будмеханізація". Також було вирішено виконану технічну документацію на житловий будинок, загальною площею 4212,7кв.м, у повному обсязі передати на постійне зберігання АТ "Будмеханізація" (а.с.10).

На засіданні адміністрації та цехкому бази виробничого обслуговування "Херсон" філії "Південні магістральні нафтопроводи" Укртранснафта від 05.08.2008 року було вирішено надати прибиральниці ОСОБА_1 вказану 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 70,4кв.м (а.с.36).

Рішенням виконкому Херсонської міської ради №392 від 19.08.2008 року було затверджено зазначене спільне рішення адміністрації та профкому про надання житлової площі громадянам на підприємствах і установах міста (а.с.12 звор.).

Після цього 28.08.2008 року було видано ордер на жиле приміщення №09 на ім`я ОСОБА_1 з сім`єю з 4 чоловік на право зайняття жилого приміщення жилою площею 39,3 кв.м, яка має 3 кімнати, в квартирі ізольованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

13.10.2012 року між ТОВ "Управляюча компанія" "Будмеханізація" (управитель) та ОСОБА_1 (власник) укладено Договір про відносини власників житлових приміщень та управителя. Згідно Договору управитель безпосередньо або з дозволу власників шляхом залучення на конкурсних засадах фізичних та/чи юридичних осіб для надання послуг власникам приміщень з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу забезпечує належну його експлуатацію, якісне та своєчасне надання житлово-комунальних послуг, забезпечує відповідні умови користування неподільним та загальним майном власника ОСОБА_1 . Власник приміщення бере участь у витратах на виконання зазначених робіт. Характеристика приміщення: квартира за адресою: м. Херсон, вул.200-річчя Херсону, буд.36, корп.2, кв.15 . У квартирі (нежитловому приміщенні) власника мешкає 3 осіб, право власності на квартиру (нежитлове приміщення) зареєстроване за ОСОБА_1 , як приватна власність на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 , виданий 15.08.2008 року. Житлове приміщення загальною площею 70,4, що складається з: 3 кімнат житловою площею 39,3 кв.м (а.с.7).

Листом №92-17/1850 від 15.10.2015 року керівник філії "ПМН" ПАТ "Укртранснафта" просив Херсонську міську раду прийняти, зокрема, зазначену квартиру до комунальної власності міста Херсона з метою її наступної приватизації ОСОБА_1 (а.с.15).

Листом №92-20/1466 від 14.08.2017 року заступник генерального директора Товариства - директор філії "ПМН" ПАТ "Укртранснафта" Дацик С.М. повідомив адвоката Білу Т.В. про те, що не заперечує проти прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунальної власності із подальшою приватизацією цієї квартир колишнім працівником ОСОБА_1 та членами її сім`ї. З приводу надання засвідчених належним чином копій документів (договору про дольову участь у будівництві житла, додаткових угод, акту прийому-передачі до договору) повідомив, що строк зберігання вказаних документів сплинув (а.с.16).

Відповідно до Інформаційної довідки щодо об`єкта нерухомого майна з різних реєстрів (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек), сформованої 18.09.2017 року, відомості щодо вказаного об`єкта нерухомості (квартири АДРЕСА_1 ) відсутні (а.с.17).

Згідно листу від 19.02.2016 року №245 КП "ХБТІ" ХОР повідомляє, що інвентаризаційна вартість квартири АДРЕСА_1 , складає 338107 грн (а.с.13).

Іншим листом від 29.09.2017 року №4314 КП "ХБТІ" ХОР повідомляє, що право власності на спірну квартиру не зареєстроване (а.с.13 звор.).

Згідно листа ПАТ "Укртранснафта" від 14.08.2017 року №92-20/1466 на адресу адвоката Білої Т.В. повідомлено наступне. Одеське районне нафтопровідне управління, як відокремлений підрозділ ВАТ "Укртранснафта", на момент звернення - не існує. 10 серпня 2007 року Протоколом №8 загальних зборів акціонерів ВАТ "Укртранснафта" було прийнято рішення про створення філії "Південні магістральні нафтопроводи" ВАТ "Укртранснафта". У квітні 2011 року було змінено найменування ВАТ "Укртранснафта" на Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта". З приводу надання засвідчених належним чином копій документів, а саме договору про дольову участь в будівництві житла №01/85 від 16.02.2004 року, укладеного між ЗАТ "Будмеханізація" та Одеським районним нафтопровідним управлінням, додаткових угод №1, №2 до договору, копій акту прийому-передачі до договору, то повідомляє, що строк їх зберігання сплинув. Крім того, ПАТ «Укртранснафта» не заперечує проти прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунальної власності із подальшою приватизацією зазначеної квартири їхнім колишнім працівником ОСОБА_1 та членами її сім`ї (а.с.16).

Листом Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 29.09.2017 року №Б-10384 повідомлено представника позивачки ОСОБА_2 про те, що у зв`язку із відсутністю підприємства, за яким зареєстровано право власності на вказану квартиру, питання передачі квартири до комунальної власності може бути розглянутим лише в судовому порядку (а.с.8).

Листом Фонду державного майна від 29.11.2017 року №18-04-03875 на адресу представника позивачки ОСОБА_2 повідомлено, що відомості про нерухоме майно, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з метою внесення до Єдиного реєстру об`єктів державної власності від суб`єктів управління до Фонду не надавались (а.с.14).

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за вказаною адресою з 19.09.2008 року, про що свідчить відповідна відмітка в паспорті серії НОМЕР_1 , виданого 25.07.1996 року Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, пославшись на положення статті 47 Конституції України, положення Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" та ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",виходив з того, що позивач має право на приватизацію квартири.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, оскільки до нього він дійшов при неповному з`ясуванні обставин справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

У справі зібраними доказами встановлено вселення у встановленому порядку та проживання позивачки та її сім`ї у квартирі АДРЕСА_1 .

Як вказує сторона відповідача, питання приватизації квартир у житловому будинку АДРЕСА_3 не розглядалося (а.с.216).

Також встановлено, що квартира свого часу була передана Одеському районному нафтопровідному управлінню АТ "Укртранснафта" (інвестору), яке наразі як юридична особа не існує, що вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивачка працювала у філії "Південні магістральні нафтопроводи" Укртранснафта, якої як юридичної особи, також не існує, що також вбачається з ЄДРЮОФОПГФ. Відповідно до вказаного ЄДРЮОФОПГФ наразі наявна юридична особа Акціонерне товариство "Укртранснафта", ідентифікаційний код юридичної особи: 31570412; його засновником є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", Код .

Відповідно до ч.9 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

Позивачкою до суду не надано належних доказів того, хто саме наразі є власником вказаної квартири. Тобто, нею не доведено того, що спірна квартира АДРЕСА_1 відноситься до державного житлового фонду. Дійсно, свого часу квартира була передана Одеському районному нафтопровідному управлінню АТ "Укртранснафта" як інвестору, позивачка працювала у філії "Південні магістральні нафтопроводи" Укртранснафта й отримала квартиру як працівник підприємства. Зазначених підприємств як юридичних осіб наразі не існує. Виходячи із логіки подій можна було б припустити, що квартира належить до державного житлового фонду, але за відсутності правовстановлюючих документів вважати це буде припущенням і не буде свідчити про встановлення дійсного факту. А тому наразі є передчасним посилання на застосування положення ч.9 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" в даних правовідносинах.

Подібний висновок зроблено і Верховним Судом у постанові від 24.07.2019 року у справі № 317/1093/16-ц.

Позивачка у своєму позові посилається, зокрема, на Закон України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №891 від 06 листопада 1995 року).

Відповідно до положень зазначеного Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності":

--- цей Закон регулює відносини, пов`язані з передачею об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність (ч.1 ст.1);

--- об`єктами передачі згідно з цим Законом є, зокрема, об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини) та інші об`єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом (ч.1 ст.2);

--- ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування (ст.3);

--- передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом (ч.2 ст.4).

За положеннями статті 4-1 вказаного Закону ("Особливості передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури"):

--- передача об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1);

--- ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (ч.2);

--- рішення щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад.

Пропозиції щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури, які належать підприємствам, погоджуються з цими підприємствами, а щодо передачі об`єктів житлового фонду (крім гуртожитків) та інших об`єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів підприємств, - також з трудовими колективами цих підприємств. Пропозиція вважається погодженою з трудовим колективом підприємства за наявності рішення загальних зборів трудового колективу, прийнятого більшістю голосів від загальної кількості працівників підприємства.

Пропозиції щодо передачі у комунальну власність побудованих за рахунок державних капітальних вкладень об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури, які не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), не потребують погодження з такими товариствами та їх трудовими колективами (ч.3).

Тобто, ініціатива передачі майна до комунальної власності може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації. А рішення щодо передачі об`єктів житлового фонду у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад.

Відповідно до Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №891 від 06 листопада 1995 року):

--- це Положення визначає порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі - відомчий житловий фонд), у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій.

Передача в комунальну власність відомчого житлового фонду в інших випадках здійснюється в такому ж порядку з дотриманням вимог Законів України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", "Про місцеве самоврядування в Україні" (п.1);

--- передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду у тому числі гуртожитки (п.2);

--- передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями або

виконкомами відповідної Ради;

--- до складу цієї комісії входять представники відповідних місцевих комунальних підприємств, житлово-експлуатаційної організації, на баланс якої передаються будинки відомчого житлового фонду, регіонального відділення (представництва) Фонду державного майна, місцевого фінансового органу, бюро технічної інвентаризації, спеціалізованого проектного інституту, підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд, та представники інших заінтересованих підприємств, установ і організацій (п.5);

--- передача відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього.

У разі відсутності необхідної технічної документації вона відновлюється за рахунок підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд у комунальну власність (п.8);

--- до акта приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність додаються: акти передачі наявного службового житла; договори оренди нежилих приміщень; акти передачі договорів найму жилих приміщень (п.12).

Отже, зазначені Закон та Положення регулюють, зокрема, відносини, пов`язані з передачею в комунальну власність територіальних громад державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій.

Позивачкою та третьою особою АТ "Укртранснафта", не було надано правовстановлюючих документів на квартиру, а як зазначено, лише власник або особа, у повному господарському віданні або в оперативному управлінні якої перебував житловий фонд, може передати (фактично відчужувати) квартиру в комунальну власність.

Також судом зроблено посилання на Договір про відносини власників житлових приміщень та управителя від 13.10.2012 року, в якому зазначено, що власником квартири є позивач на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 від 15.08.2008 року. При цьому до матеріалів справи не долучено вказане свідоцтво, судом не зроблено висновок про помилковість такого зазначення.

Отже, за встановлених обставин позивачкою не обґрунтовано, у чому полягає порушення її прав та законних інтересів з боку відповідача, не зазначено, які саме свої обов`язки відповідачем не було виконано, не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Також, матеріали справи не містять жодних доказів того, що з приводу питання, яке є предметом розгляду цієї справи, до міської ради подавалися клопотання власником чи уповноваженою особою на управління майном з долученням відповідних правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Крім того, прийняття до комунальної власності майна - це право ради, а не обов`язок.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, як не врахував і того, що здійснити передачу квартири до комунальної власності, за умови дотримання відповідної процедури та наданням відповідного пакету документів, може лише його власник або особа, у повному господарському віданні або в оперативному управлінні якої перебував житловий фонд, чого у даному випадку дотримано не було.

Апеляційний суд враховує також і те, що заявлена позивачкою у цій справі вимога не приводить до поновлення порушеного права, оскільки вона за наслідками розгляду спору не отримує поновлення свого права на приватизацію житла, адже обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права не є ефективним у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки позовна вимога (зобов`язати раду прийняти у комунальну власність квартиру) в такому вигляді, в якому вона заявлена, без зазначення особи, від якої слід прийняти квартиру, всупереч передбаченої законодавством процедури, унеможливлює реальне виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Сторонами в цивільному процесі, згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України, є позивач і відповідач. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Отже, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, або на інших осіб, які не залучені до участі у справі, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих осіб.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17.

Суд першої інстанції, задовольнивши позов, поширив законну силу судового рішення на інших осіб, які мають передати Херсонській міській раді житло у комунальну власність, з якими у позивачки виник приватноправовий спір, та які не мали процесуального статусу відповідача у цій справі, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Отже, суд першої інстанції, в порушення наведених вище приписів процесуального закону, не вирішив питання про залучення як відповідача відповідної особи, тобто власника або особи, у повному господарському віданні або в оперативному управлінні якої перебуває відповідний житловий фонд, а межі апеляційного перегляду судових рішень, визначені процесуальним кодексом, не надають суду апеляційної інстанції процесуальної можливості залучити до участі у справі іншого відповідача на стадії апеляційного перегляду, що унеможливлює ухвалення у справі законного і обґрунтованого рішення про задоволення позову.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не з`ясував усіх обставин справи та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, а тому судове рішення на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України слід скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ч.1 ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 вересня 2020 рокускасувати й ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта", Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та Управління комунальної власності Херсонської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 02 квітня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська