Дата документу 22.03.2021
Справа № 334/1784/21
Провадження № 2/334/2125/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., вивчивши матеріали цивільної справи

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, оф. 301),

треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віра Андріївна (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 4-А, офіс 71-А), приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35),

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Габуєв Г.Ю. звернувся до Ленінського районного суду міста Запоріжжя із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віра Андріївна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд, вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №35915 від 08.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 11 302,61 грн. за виконавчим провадженням № 63761854, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Андріївною.

Заяву мотивовано тим, що на початку січня 2021 року позивачу, через додаток «Дія», стало відомо про відкрите відносно нього виконавче провадження № 63761854.

Стягувачем за виконавчим документом зазначено ТОВ «ФК «Аланд», однак позивач у жодних договірних відносинах із вказаною юридичною особою ніколи не перебував. Позивач, не погоджуючись зі стягненням з нього грошових коштів, звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на те, що на даний час оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса звернутий до виконання, приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, визначено суми що підлягають стягненню, в тому числі із заробітної плати, в разі визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, грошові кошти, які будуть утримані з заробітної плати позивача, внаслідок відкритого виконавчого провадження, необхідно буде повернути (стягнути) з відповідача, що потребуватиме значних усиль та нових судових проваджень, тому просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію відповідно до якої розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, оскільки такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачений чинним законодавством, є співмірним із позовними вимогами, з якими позивач звернулась до суду, а також враховуючи, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, заява про вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернеться до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Разом з тим, суд враховує, що згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального закону суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 61-11274св18.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, у відповідності до вимог частини шостої статті 154 ЦПК України відповідач не позбавлений права звернутись з клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення та надати докази, які на його думку підтверджують наявність обставин для такого забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Габуєва Г.Ю. про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віра Андріївна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №35915 від 08.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 9 911,46 грн. за виконавчим провадженням № 63761854, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Андріївною.

Зазначити дані заявника (позивача): ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Зазначити дані відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» (; місцезнаходження: 01033, м. Київ, вулиця Саксаганського 14 офіс 301).

Зазначити дані третіх осіб:

приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віра Андріївна (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 4-А, офіс 71-А),

приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35)

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали: 22 березня 2021 року.

Суддя: Коломаренко К. А.