УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року

м. Київ

справа №369/5467/18

провадження № 61-3994ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення відповідачів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_3 у користуванні нерухомим майном шляхом виселення відповідачів зі спірного жилого приміщення.

15 березня 2021 року судом отримана касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга на рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року, в якій скаржники просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Щодо оскарження рішення суду першої інстанції в касаційному порядку.

Цивільним процесуальним законодавством чітко передбачена процедура прийняття касаційної скарги до розгляду.

Право касаційного оскарження передбачено частиною першою статті 389 ЦПК України, зокрема, учасники справи мають право оскаржити рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до статті 381 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову.

З інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що судом апеляційної інстанції не виносилася постанова за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року. Таким чином, касаційна скарга подана на рішення суду першої інстанції передчасно. Оскільки рішення суду першої інстанції не підпадає під диспозицію пункту першого частини першої статті 389 ЦПК України, то на цьому етапі оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Враховуючи вищенаведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року слід відмовити на підставі пункту першого частини другої статті 394 ЦПК України.

Щодо оскарження в касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повернуто скаржникам, оскільки подана скарга була підписана

Пунктом першим частини п`ятої статті 357 ЦПК України встановлено підстави, за наявності яких апеляційна скарга повертається судом скаржнику без розгляду, зокрема, за умови, що апеляційна скарга підписана особою, яка не мала права її підписувати.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 16-1 Перехідних положень Конституції України передбачено, що представництво у судах апеляційної інстанції адвокатами здійснюється з 01 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу подано у січні 2021 року.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підписано представником за довіреністю - ОСОБА_4 . До апеляційної скарги не було додано доказів того, що ОСОБА_4 є адвокатом, відсутність відомостей щодо права ОСОБА_4 на зайняття адвокатською діяльністю також було встановлено судом шляхом перевірки цієї інформації за допомогою електронного сервісу Єдиного реєстру адвокатів України.

За таких підстав суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що апеляційна скарга підписана особою, яка не мала права її підписувати, оскільки ОСОБА_4 не був адвокатом, а отже не мав права представляти інтереси скаржників в суді апеляційної інстанції, в зв`язку з чим скарга на підставі пункту першого частини п`ятої статті 357 ЦПК України підлягала поверненню скаржнику.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що провадження у справі було розпочате до набрання чинності новою редакцією цивільного процесуального кодексу, в зв`язку з чим до ухвалення остаточного судового рішення у цій справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, допускалося представництво інтересів особами, які не мали право на зайняття адвокатською діяльністю, не заслуговують на увагу. Такі доводи скаржників спростовуються інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до якої провадження у справі розпочато ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2018 року про відкриття провадження, та інформацією, отриманою за допомогою електронного сервісу «Судова влада, Список автопризначених справ, що надійшли вперше», Києво-Святошинського районного суду Київської області, відповідно до якого протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями справу визначено склад суду у справі 15 травня 2018 року. Таким чином провадження у справі було розпочато після набрання чинності новою редакції цивільного процесуального кодексу, відповідно до положень якої представником у суді, зокрема, апеляційної інстанції не може бути особа, яка не має права на зайняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги стосовно оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, оскаржуваної ухвали та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою в цій частині, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому за таких підстав у відкритті касаційної скарги на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук