Провадження №2/523/1277/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Маріна «Сосновий Беріг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Маріна «Сосновий Беріг» звернулося з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути заборгованість за послуги з надангня місця для стоянки на причалі, з урахуванням інфляційних втрат, пені, штрафу, 3% річних, на загальну суму 150280,35 грн, а також судові витрати .

В обгрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що сторони 01.05.2013р. уклали договір надання стояночного місця для маломірного судна чи плавзасобу № НОМЕР_1 з відповідачем, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання надавати в тимчасове користування місце для стоянки на причалі судна або плавзасобу, а відповідач, як замовник, приймати належним чином надані послуги та оплачувати їх вартість. Починаючи з дати укладення договору і до 29.12.2019р. замовник виконував умови договору, оплачував виставлені рахунки, однак з 01.01.2020р. припинив оплачувати надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 112069,48 грн. (в тому числі 329,48 грн-витрати за електроспоживання та водоспоживання-п.6.3.3 договору). Оскільки плата за надані вослуги вчасно не здійснювалась, то позивач здійснив нарахування пені в розмірі 0,1% за кожен день прострочення (п.7.4 договору) 20262,65 грн., штрафу 10% від суми заборгованості, згідно п.7.4 договору-12069 грн.;3% річних за користування коштами за перід з 31.12.2019р. по 31.10.2020р.- 2810,64 грн.; інфляційні збитки с січня 2020р. по жовтень 2020р. 3048,28 грн.-, а всього просив стягнути 150280,35 грн. та судові витрати. Також позивач зазначив, що на адресу відповідача була направлена претензія як спосіб врегулювати спір в позасудовому порядку. Станом на дату звернення до суду відповіді на претензію не отримано.

Ухвалою судді від 10.12.2020р. прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату та час розгляду справи, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надсилала, судові повістки за адресою реєстрації не отримує, у зв`язку із чим, на підставі п.4 ч.8 ст.128, п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача, котра про розгляд справи сповіщена належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.5.1 Статуту ТОВ «Маріна «Сосновий Беріг», предметом діяльності товариства є : допоміжне обслуговування водного трапнспорту; надання послуг з безпечного утримання маломірних (Малих) суден; діяльність причалів для прогулянкових суден; організація та проведення спортивних засходів під відкритим небом або у закритому приміщенні для професійних любителів; діяльність самостійних професійних спортсменів та атлетів, суддів, інструкторів, тренерів, спортивних викладачів тощо.

01.05.2013р. між ТОВ «Маріна «Сосновий Беріг» та ОСОБА_1 було укладено Договір №00019 надання стояночного місця маломірного судна чи плавзасобу (а.с.15-17) Строк дії договору по 31.10.2013р.

В подальшому, додатковими угодами від 01.11.2013р. та від 01.04.2014р. строк дії договору було продовжено до 31.10.2014р..

Відповідно до п.5.6 договору, до припинення дії договору, все майно, яке належить замовнику, повинно бути вивезено ним з території причалу, в іншому випадку він зобов`язаний сплатити вартість фактичного розміщення судна чи плавзасобу (іншого майна) на території причалу.

Отже, згідно умов договору, виконавенць (позивач) зобов`язався надати у тимчасове користування місце для стоянки на причалі судна чи плавзасобу, вказаного в додатку №1, а замовник (відповідач) у встановлені договором строки вносити плату за стоянку, компенсувати виконавцю вартість використаної електроенергії та водопостачання (п.6.3.2, 6.3.3)

Відповідно до п.7.4 договору, у випадку порушення строків оплати, замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення. При порушенні строків оплати більш ніж на 30 календарних днів, виконавець залишає за собою право застосуввати штрафні санкції до замовника у розмірі 10% від заборгованості.

Як зазначає позивач та підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з грудня 2019р. по жовтень 2020р., відповідач ОСОБА_1 в останнє сплачувала за користування послугами ТОВ «Маріна «Сосновий Беріг» 26.12.2019р. (а.с.21,25,26,27) .

За змістом ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору, в першу чергу є умови про предмет договору.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Предметом договору про надання послуг (як істотною умовою) є сама нематеріальна послуга, тобто те нематеріальне благо, яке отримує замовник у процесі вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності.

Крім того, договір про надання послуг, виходячи з системного аналізу статей ЦК України, повинен містити: предмет - опис послуги, яка надається, плата, якщо договір є оплатним, термін дії договору, виконання договору особисто виконавцем або можливість передачі цього обов`язку третій особі, відповідальність сторін у разі невиконання або неналежного виконання договору, умови дострокового розірвання договору.

Виходячи з матеріалів справи суд встановлює, що відповідачем не доведене невиконання позивачем будь-яких умов договору.

Таким чином, суд визнає, що позивачем у повній мірі надані послуги відповідачу згідно з умовами договору та досягнута його мета, а саме відповідач отримував стояночне місце для свого судна, однак своєчасно та в повному обсязі не сплачував вартість наданих послуг.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, розмір заборгованості за неспалту за надані послуги за період з 31.12.2019р. по 31.10.2020р складає 112069,48 грн.(а.с.21).

3% річних від суми заборгованості у період з 31.12.2019р. по 31.10.2020р становлять 2810,94 гривень

Розмір інфляційних нарахувань у період з 31.12.2019р. по 31.10.2020р становить 3048,28 грн..

Штраф у розмірі 10% від заборгованості в розмірі 112069,48 грн.складає 11206,95 грн, а не 12069,00 грн., як зазначено в розрахунку.

Пеня в розмірі 0,1% за кожен день прострочення за період з період з 31.12.2019р. по 31.10.2020р складає 20282,65 грн.

Таким чином, загалом сума заборгованості відповідача станом на 31.10.2020р. складає 149418,30 грн.,150280,35 грн., з яких 112069,48, грн. - основна сума боргу; 37348,82 грн. - пеня, штраф, інфляційні нарахування, 3 відсотка річних.(862,05)

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «АТЛАНТА» знайшли своє підтвердження, є такими, що ґрунтуються на умовах договору та вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 149418,30 грн. з урахуванням в розбіжностях по сумі штрафу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2254,21 грн.,.

Керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Маріна «Сосновий Беріг» задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Маріна «Сосновий Беріг» (код ЄДРПОУ: 37468538, місцезнаходження: вул.Миколаївська дорога, буд.30, с.Ліски, Лиманський район, Одеської області, 67584), заборгованість за договором надання стояночного місця для маломірного судна чи плавзасобу №00019 від 01.05.2013р. в розмрі 149418,30грн., яка складається з: основної суми боргу в розмірі 112069,48,00 грн.; пені в розмірі 0,1% за кожен день прострочення 20262,65 грн., штрафу -11206,95 грн.;3% річних за користування коштами за перід з 31.12.2019р. по 31.10.2020р.- 2810,64 грн.; інфляційних збитків с січня 2020р. по жовтень 2020р. 3048,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Маріна «Сосновий Беріг» (, місцезнаходження: вул.Миколаївська дорога, буд.30, с.Ліски, Лиманський район, Одеської області, 67584) судовий збір у розмірі 2254,21 грн..

В іншій частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Маріна «Сосновий Беріг» відмовити.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 09.03.2021 р.

Суддя: