Номер провадження 2/225/386/2021
Єдиний унікальний номер судової справи225/1364/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2021 р. м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Скиба М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

Провадження у справі відкрито 10.02.2021 р.

Протокольною ухвалою від 25.03.2021 р. задоволено клопотання представника відповідача про доручення до матеріалів справи додаткових доказів: копії виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , виписку із медичної карти стаціонарного дворогого ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18 лютого 1999 року між матір`ю позивача та відповідачем було укладено шлюб у виконкомі Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, серія свідоцтва про одруження НОМЕР_1 .

26 грудня 2006 року шлюб між ними було розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, серія НОМЕР_2 .

Позивач є рідним сином відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження: серія НОМЕР_3 .

Наразі позивач навчається на 1 курсі Харківського автомобільно-доржнього університету на автомобільному факультеті, денна форма навчання, контрактна основа.

У зв`язку з чим, просив суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання та до досягнення 23 років.

Згодом позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 2500 грн. у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважав доцільно визначити розмір аліментів у сумі 500 грн.

Вважає, що позивачем не доведена потреба в матеріальній допомозі саме в розмірі 2500 грн., як передбачено в ст. 199 СК України. Зазначив, що з грудня 2020 року по сьогоднішній день відповідач перебуває на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим є непрацездатним та відносно нього вирішується питання щодо направлення його на МСЕК для встановлення ступені непрацездатності та групи інвалідності. На утриманні відповідача є дочка, на утримання якої з нього на підставі виконавчого документу стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітної плати. Як відомо відповідачу, матір позивача проходить військову службу на контрактній основі, тому має змогу також надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Крім того, відсутні докази які свідчать, що позивач несе відповідні витрати під час навчання.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 6) Факт батьківства не оспорюється.

На даний час ОСОБА_2 є повнолітнім. (а.с. 10)

Згідно з довідкою Харківського автомобільно-дорожнього університету від 24.02.2020 р. №078., ОСОБА_2 є студентом 1 курсу, факультет: автомобільний, денне форма навчання. (а.с. 4).

Згідно з копією договору №ЗА-19 про надання освітніх послуг від 10.08.2019 р., укладеного між Державним закладом вищої освіти «Харківський національний автомобільно-дорожній університет» та ОСОБА_2 , предметом договору є надання освітньої послуги, форма навчання денна, термін навчання три навчальних роки, вартість навчання щосеместрово 5550 грн. (а.с. 8)

Відповідач ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, починаючи з 20.11.2017 року, щомісячно, до повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2018 р. та копії про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.02.2018 р. ВП №55756762.(а.с. 116-119)

Крім того, ОСОБА_3 з 09.12.2020 року по теперішній час перебуває на стаціонарному лікування в ЦМЛ м. Торецька у зв`язку з опіком оцетом лівого ока. (а.с. 113-115).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.05.2020 р. (справа № 635/1139/17).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач на підставу своїх вимог надав копією договору №ЗА-19 про надання освітніх послуг від 10.08.2019 р. та довідку Харківського автомобільно-дорожнього університету від 24.02.2020 р. №078., згідно яких ОСОБА_2 є студентом 1 курсу, факультет: автомобільний, денне форма навчання, вартість навчання на рік становить 11100 грн. Будь-яких доказів на підтвердження витрат на проїзд до місця навчання, винаймання житла або інших витрат пов`язаних з проходженням навчання суду не надано.

При вирішенні питання про можливість задоволення позовних вимог, судом враховуюється наступне.

Відповідач офіційно працевлаштований та в матеріалах справи наявні відомості про суми нарахованої йому заробітної плати станом на 2019-2020 роки.

Суд також приймає до уваги стан здоров`я відповідача, а саме те, що тривалий час з грудня 2020 року по теперішній час останній перебуває на стаціонарному лікуванні.

Разом з тим, враховуючи, що відповідач на момент розгляду справи є офіційно працевлаштованим та рішення про стійку втрату працездатності, відповідними компетентними органами (МСЕК) не прийнято, суд не може прийти до висновку, що відповідач є непрацездатним або має стійку втрату працездатності такого ступеню, яка виключає можливість надання ним матеріальної допомоги своєму сину, який продовжує навчання.

Окрім того судом також враховується, що відповідач має неповнолітню дитину - дочку, на утримання якої з його доходів стягуються аліменти.

Також суд приймає до уваги, що у позивача наявний інший з батьків- мати ОСОБА_6 . Відомостей про те, що вона позбавлена можливості надавати матеріальну допогому позивачу у зв`язку з продовженням ним навчання суду не надано.

Враховуючи наведені обставини, стан здовров`я відповідача (тривала непрацезданість), наявності у нього на утриманні неповнолітної дитини, розміру витрат позивача, пов`язаних з проходженням навчання в тому обсязі, який підтверджений належними та допустимими доказами - 11100 грн. на рік, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача на період проходження ним навчання, аліментів у втердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.

При цьому суд зазначає, що стягнення з відповідача аліментів у сумі 2500 грн., враховуючи встановлені судом обставини, поставить останнього у скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу (аліменти) у такому розмірі.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, осікльки позивачем не доведено можливості надання відповідачем матеріальної допомоги (аліментів) у розмірі 2500 грн., не надано доказів понесення витрат пов`язаних з навчанням, окрім оплати вартості навчання за відповідним договором, а тому суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Окрім того суд звертає увагу, що відповідно до ст. 199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та обсяг такого утримання пов`язується не лише з фактом продовження навчання і розміром прожиткового мінінуму для особи відповідного віку, а й з можливістю батьків надавати матеріальну допомогу у відповідному розмірі.

Згідно статті 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 04.03.2020 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи з з 04.03.2020 року.

Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивача та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позов задоволений частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 336,32 грн.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу сторін, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Керуючись ст. ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 12, 141, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на його утримання на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 04.03.2020 року до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь держави судовий збір у сумі 336,32 грн. (триста тридцять шість грн. 32 коп.)

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.03.2021 р.

Суддя: М.М. Скиба