Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 березня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючогосудді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Головчиної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою та вселення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до відповідачки з позовом про визначення порядку користування квартирою та вселення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що разом з відповідачкою 05.11.2010 року придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі проживає відповідачка з сином. Позивачка не має можливості там проживати, оскільки не визначено порядок користування квартирою між співвласниками. Крім цього, ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачці у користуванні квартирою. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить в своїх вимогах вселити її до квартири АДРЕСА_1 та встановити порядок користування квартирою, а саме співвласнику ОСОБА_1 виділити кімнату №2, житлова площа -13,1 кв.м., кімнату № НОМЕР_1 , житлова площа 5,9 кв.м., реальна частка яких складає 43/100. Виділити співвласнику ОСОБА_2 кімнату №4 житлова площа 8,5 кв.м, кімнату №5- житлова площа 15,6 кв.м., I- балкон, площа 0,8 кв.м., реальна частка складає 57/100. У спільному користуванні сторін залишити: коридор площею 6,4 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м, ванну- площею 1,9 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м.

Ухвалою суду від 04.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 25.03.2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала свої повноваження представнику, яка просила судове засідання проводити без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, поштовою кореспонденцією (ухвала, копія позовної заяви) з штриховим ідентифікатором №223, яка повернулась до суду врученими з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та оголошенням від 10.02.2021 року розміщеними на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, відповідачка не надала, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі, інших заяв та клопотань не подавала.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05.11.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.І., зареєстровано в реєстрі за №1287.

Згідно з Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.03.2021 року квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності по Ѕ частині належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно наданого позивачем висновку експерта від 23.10.2019 року №19/446 позивачці пропонується виділити житлову кімнату №2 - загальною площею 13,1 кв.м., житлову кімнату №3 загальною площею 5,9 кв.м., реальна частка яких складає 43/100. Виділити співвласнику ОСОБА_2 кімнату №4 житлова площа 8,5 кв.м, кімнату №5- житлова площа 15,6 кв.м., I- балкон, площа 0,8 кв.м., реальна частка складає 57/100. У спільному користуванні сторін залишити: коридор площею 6,4 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м, ванну- площею 1,9 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивачка не має вільного доступу до майна, співвласником якого вона є, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов та вселити позивачку до спірної квартири, а тому позовні вимоги щодо вселення підлягають задоволенню.

Щодо вимог про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1500цс15 від 17 лютого 2016 року і підстав для відступлення від неї колегія суддів не знаходить.

Отже, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовну вимоги є законними та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1681,60 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та витрати на проведення експертизи в сумі 3600 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 263, 264, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 358 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою та вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 .

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: співвласнику ОСОБА_1 виділити у користування кімнату № НОМЕР_2 , житлова площа -13,1 кв.м., кімнату № НОМЕР_1 , житлова площа 5,9 кв.м., реальна частка яких складає 43/100. Виділити у користування співвласнику ОСОБА_2 кімнату №4 житлова площа 8,5 кв.м, кімнату №5- житлова площа 15,6 кв.м., I- балкон, площа 0,8 кв.м., реальна частка складає 57/100. У спільному користуванні сторін залишити: коридор площею 6,4 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м, ванну- площею 1,9 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на експертизи в сумі 3600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1681,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Позивачка: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП )

Відповідачка: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Т.І. Рядча