РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Прудніковій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 28.10.2014 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.08.2016.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила доньку, ОСОБА_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15.04.2017.

13.12.2018 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.

15.10.2020 Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_3 .

З моменту розірвання стосунків позивачки та відповідача їх дитина, ОСОБА_3 , постійно проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, вихованні, піклуванні.

12.11.2020 року позивачка звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації із заявою про визначення місця проживання ОСОБА_3 з нею та отримала лист № 10413-2496 від 03.12.2020, яким рекомендовано звернутися з даним питанням до суду.

Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачці на праві приватної власності, складеного 01.12.2020 головним спеціалістом Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, умови проживання для дитини забезпечені.

Під час складання акту обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_1 , від 01.12.2020 головним спеціалістом Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації проводилася бесіда з малолітньою ОСОБА_3 .

Позивачка вважає, що визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з нею відповідатиме її інтересам, оскільки позивачка має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повного мірою займатися вихованням дитини. Разом з тим, позивачка не чинить та не чинитиме жодних перешкод для спілкування батька з дочкою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування батька.

Взаємного рішення щодо визначення місця проживання дитини сторони не дійшли, а тому позивачка звертається до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представник ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти визначення місця проживання доньки з матір`ю, просив розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Служби в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Так, оскільки відповідач визнає позов, суд, з врахуванням положень частини 3 статті 200 ЦПК України, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2014.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

Спільне життя між сторонами фактично припинилося, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2018 шлюб між сторонами розірвано.

В судовому засіданні встановлено, що після припинення спільного проживання сторін, дитина залишились проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, про що свідчать відповідні заяви від його імені від 24.12.2020 та від 18.01.2021, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

22.02.2021 Оболонська районна в місті Києві адміністрація за вих. № 104-1390 склала висновок про визначення місця проживання дитини, зокрема Оболонська РДА як орган опіки та піклування вважає за недоцільне визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дитини та їх реалізації.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачці на праві приватної власності, складеного 01.12.2020 головним спеціалістом Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, умови проживання для дитини забезпечені.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до обох батьків, вік дитини, а також те, що в даному випадку відповідач визнає позов та не заперечує щодо того, щоб дитина проживала разом з матір`ю, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 та визначення місця проживання дитини на даний час разом з матір`ю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 77-83, 89, 95, 200, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Д. В. Петров