Справа № 409/559/15-ц
Пров. № 6/409/96/21

У Х В А Л А
31 березня 2021 року смт. Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді Третяка О.Г.,
за участю секретаря судових засідань Михайлюк Т.С.,
представника ТОВ «Фінансова компанія» Форинт» Кравченко В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон,-
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 20 березня 2019 року по справі № 409/559/15-ц було обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань покладених на нього судовим рішенням.
Представник боржника- адвокат Ходош В.Ю. звернувся до суду з заявою про скасування заборони на виїзд за межі території України, посилаючись на те, що ОСОБА_1 08.02.2021 року було відмовлено у перетинанні КПВВ »Станиця-Луганська» ,коли він прямував до м.Лутугине разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до м.Лутугине Луганської області,де перебуває без засобів існування мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ,1945 р.н, яка є громадянкою Азербайджану та потребує сторонньої допомоги через поганий стан здоров`я. Письмової відповіді про заборону перетинання КПВВ »Станиця-Луганська» ОСОБА_1 не отримав. Син не має можливості спілкуватися з друзями та ходити до школи,так як він неповнолітній і не має права без супроводу батьків перетинати КПВВ. Мати ОСОБА_3 померла у 2012 році.
В судове представник боржника не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без його участі.
В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Бандола О.О. не з`явився. Був належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви.
В судовому засіданні представник ТОВ «Фінансова компанія» Форинт» Кравченко В.П. заперечувала проти задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 та пояснила наступне. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 23.12.2015 року було змінено рішення Білокуракинського районного суду від 02.09.2015 року по справі №409/559/15-ц та було задоволено позовні вимоги позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з позичальника ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13666142 грн. 45 коп. Видано виконавчий лист по справі та направлено на виконання. Постановою апеляційного суду Луганської області від 12.02.2018 року здійснено процесуальне правонаступництво позивача- ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія» Форинт». На примусовому виконанні у приватного виконавця Бандоли О.О. перебуває виконавче провадження № 57692164 з примусового виконання рішення суду. Ухвалою Білокуракинського районного суду від 20.03.2019 року було задоволено клопотання приватного виконавця Бандоли О.О. про тимчасове обмеження боржнику права виїзду за межі України,без вилучення паспортного документу,шляхом заборони перетину кордону України до виконання боржником своїх зобов`язань,покладених на нього судовим рішенням. Окрім того, ОСОБА_1 відповідно до довідки від 27.10.2016 року №9285 є внутрішньо переміщеною особою,зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , про що також було заявлено представником заявника при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду від 20.03.2019 року . ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання рішення суду ,хоча має нерухомість в м.Луганськ,м.Лутугине Луганської області та є засновником або співзасновником багатьох підприємств,які працюють у т.ч. і на підконтрольній Україні території. Боржник на неодноразові виклики до приватного виконавця не з`явився, від подання декларації про майновий стан відмовився. Станом на 01.06.2019 року відомості щодо обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 були внесені до бази даних Державної прикордонної служби України,та відмовлено йому в перетину державного кордону 01.06.2019 року в пункті пропуску «Гоптівка» на кордоні з РФ,однак ОСОБА_1 відповідно до відповіді Адміністрації Державної прикордонної служби України №0.184-9404/0/15-20 від 23.03.2020 року перетинав лінію розмежування через КПВВ «Майорське» 02.06.2019р, через КПВВ «Станиця-Луганська-2» 10.06.2019 року та 03.02.2021 року виїхав з окупованої території,тобто безперешкодно перетинає лінію розмежування вже після заборони за межі території України.
Суд,вислухавши пояснення представника ТОВ «Фінансова компанія» Форинт» дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про скасування заборони на виїзд за межі території України не обґрунтована і задоволенню не підлягає враховуючи наступне. .
Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.Для цього державні (приватні) виконавці мають право у передбачених законом випадках звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Судом встановлено,що рішенням апеляційного суду Луганської області від 23.12.2015 року було змінено рішення Білокуракинського районного суду від 02.09.2015 року по справі №409/559/15-ц та було задоволено позовні вимоги позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з позичальника ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13666142 грн. 45 коп. Видано виконавчий лист по справі та направлено на виконання. Постановою апеляційного суду Луганської області від 12.02.2018 року здійснено процесуальне правонаступництво позивача- ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія» Форинт». На примусовому виконанні у приватного виконавця Бандоли О.О. перебуває виконавче провадження № 57692164 з примусового виконання рішення суду. На виконання рішення суду приватним виконавцем накладено арешт на майно боржника (а.с.14). Ухвалою Білокуракинського районного суду від 20.03.2019 року було задоволено клопотання приватного виконавця Бандоли О.О. про тимчасове обмеження боржнику права виїзду за межі України,без вилучення паспортного документу,шляхом заборони перетину кордону України до виконання боржником своїх зобов`язань,покладених на нього судовим рішенням. Окрім того, ОСОБА_1 відповідно до довідки від 27.10.2016 року №9285 є внутрішньо переміщеною особою,зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , про що також було заявлено представником заявника при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду від 20.03.2019 року (а.с.63-67) . ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання рішення суду ,хоча має нерухомість в м.Луганськ,м.Лутугине Луганської області та є засновником або співзасновником багатьох підприємств (а.с.15). Боржник на виклики до приватного виконавця не з`явився, від подання декларації про майновий стан відмовився (а.с.36). Станом на 01.06.2019 року відомості щодо обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 були внесені до бази даних Державної прикордонної служби України,та відмовлено йому в перетину державного кордону 01.06.2019 року в пункті пропуску «Гоптівка» на кордоні з РФ (а.с.8),однак ОСОБА_1 відповідно до відповіді Адміністрації Державної прикордонної служби України №0.184-9404/0/15-20 від 23.03.2020 року перетинав лінію розмежування перез КПВВ «Майорське» 02.06.2019р, через КПВВ «Станиця-Луганська-2» 10.06.2019 року та 03.02.2021 року виїхав з окупованої території,тобто безперешкодно перетинає лінію розмежування вже після заборони виїзду за межі території України (а.с.38-43).
Стороною боржника не надано належних та допустимих доказів,що ОСОБА_1 08.02.2021 року було відмовлено у перетинанні КПВВ «Станиця-Луганська» ,коли він прямував до м.Лутугине разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до м.Лутугине Луганської області і що в м.Лутугине Луганської області за місцем проживання ОСОБА_1 перебуває без засобів існування його мати - ОСОБА_4 ,1945 р.н, яка є громадянкою Азербайджану.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 260,261,441 ЦПК України,суд,-
В задоволенні представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Г. Третяк