ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3774/21 Справа № 208/1568/19 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради, Управління служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпро ради про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просив:

- стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини та перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України;

- аліменти (з урахуванням заборгованості), присуджені рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року у справі №208/6022/15ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 також перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України;

- перераховувати призначену державну соціальну допомогу ОСОБА_3 , як дитині з інвалідністю в розмірі 50 відсотків на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України;

- встановити право розпорядження аліментами (з батька і матері), коштами державної соціальної допомоги, як дитині з інвалідністю, що будуть перераховуватись на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України за спільної згоди обох з батьків виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Позов мотивовано тим, що з відповідачем по справі сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення суду від 26 жовтня 2015 року, від шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 до повноліття. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з фізичними вадами і відноситься до категорії «дитина інвалід групи А», з діагнозом дитячий церебральний параліч. З 28 лютого 2017 року, дитина влаштована до Комунального закладу «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради і перебуває там на повному утримані. А тому просив задовольнити позов.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини та перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України; в задоволені іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, тоді як інші позовні вимоги є недоведеними, а тому не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року (а.с. 4).

Від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія НОМЕР_1 , актовий запис 492 (а.с. 5).

Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_3 до повноліття (а.с. 5).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з фізичними вадами і відноситься до категорії «дитина інвалід групи А», з діагнозом дитячий церебральний параліч, що підтверджено:

- повідомленням від Заступника головного лікаря з ЕТН КЗОЗ «ЦПМСД№ 3» Приходько О.А. (а.с. 9)

З 28 лютого 2017 року, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштована до Комунального закладу «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради і перебуває там на повному утримані, що підтверджено довідкою, від 13.08.2019 року № 774/01-20 виданою Комунальним закладом «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 22).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, тоді як інші позовні вимоги є недоведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» визначено умови призначення та порядок надання і виплати:

-державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю віком до 18 років;

-надбавок на догляд за особами з інвалідністю з дитинства та дітьми з інвалідністю віком до 18 років;

-допомоги на поховання особи з інвалідністю з дитинства та дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Державна соціальна допомога призначається і виплачується:

- громадянам України, які постійно проживають на території України;

- іноземним громадянам та особам без громадянства, які переселилися з інших держав на постійне проживання в Україну, та особам, які набули статусу біженців.

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю призначається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років.

Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність особам з інвалідністю з дитинства, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України.

Причина і строк, на який встановлюється інвалідність дітям з інвалідністю, визначаються лікарсько-консультативними комісіями дитячих лікувально-профілактичних закладів.

Перелік медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затверджено спільним наказом МОЗ, Мінпраці та Мінфіну України від 08.11.2001 № 454/471/516 та зареєстровано в Мін`юсті України 26.12.2001 за № 1073/6264.

Особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, які мають одночасно право на державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», на пенсію та на державну соціальну допомогу згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», призначається за вибором осіб з інвалідністю з дитинства (законних представників осіб з інвалідністю з дитинства, визнаних недієздатними, та дітей з інвалідністю) державна соціальна допомога відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або пенсія, або державна соціальна допомога згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю». При цьому, якщо особа з інвалідністю з дитинства або дитина з інвалідністю має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю») і на державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», ці виплати призначаються одночасно.

У цьому Порядку під законними представниками дітей з інвалідністю треба розуміти батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновителів, опікунів, піклувальників.

Державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день приймання структурним підрозділом з питань соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами.

Якщо заява про призначення державної соціальної допомоги надсилається поштою і при цьому подаються також всі необхідні документи, то днем звернення за державною соціальною допомогою вважається дата, вказана в поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У тих випадках, коли до заяви про призначення державної соціальної допомоги додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3 місяців з дня відправлення повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами.

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства, призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

На дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку про дитину з інвалідністю, який видається у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, але не більш як по місяць досягнення дитиною з інвалідністю 18-річного віку включно.

На дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається законному представнику, незалежно від того, чиї дані вказані в третій графі (прізвище, ім`я, по батькові матері, батька, опікуна, піклувальника) медичного висновку про дитину з інвалідністю, виданого лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу. Діти з інвалідністю віком від 16 до 18 років можуть бути отримувачами державної соціальної допомоги на себе, якщо вони набули неповної або повної цивільної дієздатності. Надання особам неповної або повної цивільної дієздатності здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Якщо над дитиною з інвалідністю, із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад в особі керівника цієї установи.

Державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або законного представника, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю або осіб з інвалідністю, які визнані недієздатними.

Виплата державної соціальної допомоги проводиться щомісяця за поточний місяць за графіками які складаються державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку та узгоджуються з структурними підрозділами з питань соціального захисту населення на підставі виплатних документів, що готують структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, згідно з Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства праці та соціального захисту населення від 28.04.2009 № 464/156 та постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 № 14-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 за № 592/16608.

Виплата державної соціальної допомоги може здійснюватися через установи уповноважених банків за письмовою заявою одержувача згідно з діючим Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Перерахування коштів державним підприємствам і об`єднанням зв`язку та установам уповноважених банків для забезпечення виплати державної соціальної допомоги здійснюється органами Державного казначейства України за поданням відповідних структурних підрозділів з питань соціального захисту населення.

У разі зміни одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення за новим місцем проживання з дня, наступного за днем припинення цієї виплати за попереднім місцем проживання.

Припинення виплати державної соціальною допомоги (в тому числі з надбавкою) у зв`язку з відновленням здоров`я здійснюється з місяця, наступного за тим, в якому особу не визнано особою з інвалідністю.

Призначена державна соціальна допомога виплачується особі з інвалідністю з дитинства незалежно від одержуваного нею заробітку, стипендії, аліментів або інших доходів.

Державна соціальна допомога, яка призначається на дитину з інвалідністю віком до 18 років, виплачується незалежно від одержання на неї інших видів допомоги.

Державна соціальна допомога може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законодавством України.

Особам з інвалідністю з дитинства, які перебувають на повному державному утриманні у будинках-інтернатах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, пансіонатах для ветеранів війни та праці, стаціонарних відділеннях територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), навчальних закладах тощо (далі - установа (заклад)), виплачується 25 відсотків призначеного розміру державної соціальної допомоги.

Різниця між розміром призначеної державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства, яка перебуває в установі (закладі), і розміром державної соціальної допомоги, яка виплачується особі з інвалідністю з дитинства відповідно до абзацу першого цього пункту, перераховується установі (закладу), де перебуває особа з інвалідністю з дитинства, за її особистою письмовою заявою або заявою його законного представника.

У разі тимчасового вибуття з установи (закладу) у зв`язку із хворобою або за особистими мотивами (без виключення із списку підопічних) призначена державна соціальна допомога виплачується в повному розмірі за весь період відсутності в установі (закладі) з дати вибуття до дати повернення включно. Виплата у вказаний період проводиться на підставі наказу (витягу з наказу) установи (закладу) про зняття з матеріального забезпечення, копія якого надсилається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцезнаходженням установи (закладу), який видає розпорядження про припинення перерахування частини державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства установі (закладу).

Виплата в повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому виникли ці обставини.

У разі переведення особи з інвалідністю з дитинства до іншої установи (іншого закладу) на повне державне утримання виплата державної соціальної допомоги за новим місцем перебування проводиться з дня, наступного за днем припинення виплати такої допомоги за попереднім місцем перебування особи.

Дітям з інвалідністю із числа сиріт за період перебування на повному державному утриманні державна соціальна допомога виплачується в повному розмірі та перераховується на їх особисті рахунки у банку.

Іншим дітям з інвалідністю, які перебувають у будинках-інтернатах, навчальних закладах, інших стаціонарних установах (закладах) на повному державному утриманні, призначена державна соціальна допомога виплачується в розмірі 50 відсотків та перераховується на їх особисті рахунки у банку. При цьому частина державної соціальної допомоги, що залишилася після виплати суми державної соціальної допомоги, перераховується на банківський рахунок установи (закладу) за місцем перебування дитини і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дітей.

У разі влаштування дитини з інвалідністю віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

Порядок зарахування та використання коштів, що підлягають перерахуванню структурними підрозділами з питань соціального захисту населення установам (закладам), де особи з інвалідністю з дитинства чи діти з інвалідністю перебувають на повному державному утриманні, а також відкриття рахунків в банківських установах на дітей з інвалідністю здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо спільної згоди обох батьків на розпорядження коштами виключно за цільовим призначенням, оскільки кошти перераховуються на рахунки ОСОБА_2 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги факт того, що матір дитини, проживаючи окремо від дитини не бере участь у її вихованні, самостійно розпоряджається всім майном належним дитині, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Рішення суду в частині стягнення аліментів не оскаржувалось, а отже не було предметом апеляційного розгляду.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко