Справа № 344/3224/21
Провадження № 2/344/2225/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря судового засідання Герлан Н. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що з 05.06.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у 2013 році народився син ОСОБА_5 . Сторони проживають окремо, син перебуває на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вказує, що відповідач працевлаштований, має матеріальну змогу забезпечувати дитину. Тому позивач просила суд присудити стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання сина в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення про те, що в шлюбі в сторін народився син, з часу народження дитини та по день розгляду спору відповідач не надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач проживала з дитиною в селі, зараз проживає в м. Івано-Франківську.

Відповідач надав пояснення про те, що сторони проживали окремо, дружина проживала в селі, сторони проживають в різних будинках, що розміщенні на одному подвір`ї, вказав, що є інвалідом, отримує пенсію, працевлаштований, отримує мінімальну заробітну плату, зазначив, що не надавав дружині коштів на утримання дитини, оскільки сплачує комунальні платежі за два будинки.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 шлюб сторін зареєстровано 05/06/2012.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано сторін спору.

В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 183 СК України вказано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій.

Оскільки позивач не надала суду доказів в обгрунтування заявленного розміру аліментів, тому з урахуванням обставин, що суд враховує при визначені розміру аліментів, які вказані в ст. 183 СК України позов підлягає задоволенню частково щодо присудження до стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судовий збір в сумі 908 гривень встановлено у визначеному розмірі, а не в процентному відношенні, тому він покладається до стягнення на відповідача.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково;

стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

аліменти стягувати з 03/03/2021 і до досягнення дитиною повноліття;

допустити рішення до негайного виконання щодо стягнення одного щомісячного платежу аліментів;

в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) на користь держави 908 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову просити про зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Головуючий суддя Бородовський С.О.