Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 932/375/21

Провадження № 2/932/100/21

03 березня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.,

при секретарі - Громовику Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

19.01.2021 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 17.07.2010 року сторони уклали шлюб, від якого мають трьох малолітніх доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Останні півтора роки стосунки між нею та чоловіком погіршились, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, бажання жити разом, почастішали суперечки з побутових питань. Відповідач не визнає її особистих немайнових прав, висловлює незадоволення її особою, принижує її гідність. Вони мають зовсім різні погляди на виховання дітей, зокрема, відповідачу не подобається її думку про доцільність позашкільних занять. Свідком їх суперечок є діти, для яких такі події у сім`ї є психотравмуючими. Кожен з них жив своїми власними інтересами, окремим життям, хоча і на одній житловій площі. Через це, вона зібрала речі та забрала дітей і переїхала в інше житло, а відповідач приховав від неї всі документи, що стосуються подружнього життя. Після того, як вона переїхала до іншого житла, настрій та успіхи дітей покращились. Відповідач не виявляє активного бажання спілкуватись з дітьми. Шлюбні стосунки між ними припиненні, примирення, на її думку, неможливе.

Ухвалою суду від 03.02.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

03.03.2021 року до суду надійшла заява представника позивача, згідно із якою вона позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, справу прохала вирішити у її відсутність та у відсутність позивача. Дошлюбне прізвище позивачу прохала не повертати. Повідомила, що малолітні діти проживають з матір`ю за місцем реєстрації, а спільне проживання сторін припинено з січня 2021 року.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. 03.03.2021 року до суду надав письмову заяву, згідно з якою прохав справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Згідно з вимогами ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 10.07.2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 432.

Від шлюбу сторони мають на цей час малолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкають разом з позивачем.

Як зазначено позивачем та визнається відповідачем, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання, припинені з січня 2021 року. Причиною цього стали різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить її інтересам, а також інтересам їх дітей.

Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Оскільки, як встановлено судом, примирення між сторонами не можливе, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 14.01.2021 року № 31186, що міститься у матеріалах справи. До початку розгляду справи по суті відповідач надав заяву про визнання позову. Внаслідок того, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 454 грн. 00 грн. Решту судового збору у сумі 454 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача, позовні вимоги якого задоволені.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.07.2010 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 432 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 - не відновлювати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ), з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову на підставі квитанції від 14.01.2021 року № 31186, в розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Куцевол