УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 та представника заявника адвоката Терехової Т.М.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Курила Володимира Володимировича про накладення штрафу у виконавчому провадженні №60014712, де заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває скарга ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Курила Володимира Володимировича про накладення штрафу у виконавчому провадженні №60014712, де заінтересована особа ОСОБА_2 .

Згідно з поданим клопотанням провадження у справі підлягає закриттю з передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підстави, оскільки скаргу на постанови про накладення штрафів подано з порушенням правил предметної юрисдикції, та справа підлягає розгляду судом адміністративної юрисдикції.

Заявник та представник заявника заперечували проти задоволення поданого клопотання.

Розглянув клопотання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом на підставі відповідних постанов від 19.02.2021 р. та від 05.03.2021 р. у виконавчому провадженні №60014712 (виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 05.09.2019 р. про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 із дітьми - донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання ОСОБА_2 систематичних побачень з дітьми без присутності відповідача без обмеження місця прогулянок та з можливістю поїздок шляхом встановлення графіку зустрічей наступним чином: щотижня на вихідні з суботи на неділю не менш ніж 24 години: а саме: з суботи, починаючи у проміжок часу з 12:00 год. до 14:00 год., і повертаючи дітей у неділю у проміжок часу з 12:00 год. до 14:00 год., із можливістю спільних ночівель за адресою місця проживання та/або тимчасового перебування батька; щотижня у середу з 19:00 год. до 20:00 год.; частину літніх канікул для спільного відпочинку, а саме 2 та 3 (другий та третій) тиждень серпня; в дні народження дітей: 18.01. та 25.02. з 15:00 год. до 18:00 год.) державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам?янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курило В.В. винесені постанови про накладення штрафів за невиконання рішення суду та законних вимог виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 вказаного вище Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом, 19.02.2021 р. державний виконавець у вказаному вище виконавчому провадженні виніс постанову про накладення на боржника ( ОСОБА_1 ) штрафу за невиконання рішення суду та законних вимог виконавця у розмірі 1 700,00 грн.

05.03.2021 р. державний виконавець у вказаному вище виконавчому провадженні виніс постанову про накладення на боржника ( ОСОБА_1 ) штрафу за невиконання рішення суду та законних вимог виконавця у розмірі 3 400,00 грн.

Вказані постанови боржником не виконані, що є підставою для їх примусового виконання.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Підстави для закриття провадження у справі визначені статтею 255 ЦПК України: відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своє ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Згідно з ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Виходячи з вищенаведеного, вочевидь подання заявником скарги на рішення державного виконавця в порядку, визначеному розділом УІІ (судовий контроль за виконанням судових рішень), є помилковим, та справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом (ч. 2 ст. 20 КАС України); в даному випадку Дніпровським окружним адміністративним судом.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч. 2 ст. 258, ст.ст. 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі задовольнити.

Закрити провадження уцивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Курила Володимира Володимировича про накладення штрафу у виконавчому провадженні №60014712, де заінтересована особа ОСОБА_2 .

Дата складання повного тексту ухвали 29.03.2021 р.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Спаї