П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року місто Київ

справа № 754/250/18

провадження №22-ц/824/4413/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Альфа Банк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа Банк»

на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 15 вересня 2020 року, ухвалене у складі судді Кушнір С.І.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_1 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Альфа Банк», 14 серпня 2008 року був укладений договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 030/705333 - КR, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 21834 доларів США, зі сплатою 12,50% річних згідно порядку погашення заборгованості.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 030/705338-РО від 14 серпня 2008 року, за умовами якого поручитель зобов`язався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти.

Станом на 12 грудня 2017 року за позичальником обліковується заборгованість по сплаті основної суми кредиту за кредитним договором у розмірі 8332,56 доларів США, а також заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 4416,55 доларів США.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 12749,11 доларів США.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 10 травня 2019 року провадження у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито, у зв`язку зі смертю останнього.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 27 травня 2020 року позивача - АТ «Укрсоцбанк» замінено на АТ «Альфа-Банк».

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 15 вересня 2020 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, АТ «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «АльфаБанк» задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та ухваленим із порушенням норм матеріального права, без додержання норм процесуального права. Зокрема, посилається на те, що твердження суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту існування заборгованості, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості не стосується відповідача, що позбавляє суд можливості перевірити наявність існування заборгованості, є фактично ухиленням від вирішення спору по суті. Належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц. Що стосується застосування позовної давності, то апелянт вважає, що строки позовної давності не поширюються на зобов`язання, що виникли після 18 січня 2015 року, а саме по тілу кредиту 2074 доларів США та відсотках 735,82 доларів США. Загальна сума заборгованості, яка підлягала стягненню з відповідача, становить 2809,82 доларів США.

В судовому засіданні представник АТ «Альфа-Банк» Галдецький Я.А. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Іванов М.В. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного

Судом установлено, що 14 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 030/705333-KR, відповідно до умов п.1.1 якого позивачем надано відповідачеві у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 21834,00 доларів США, зі сплатою 12,50% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості по кредиту до 13 серпня 2015 року.

Умовами п.п.2.4, 2.4.1 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний протягом всього терміну користування кредитними коштами сплачувати проценти, до 20 числа кожного місяця, згідно графіку, який вказаний в п.п.1.1.1 п.1.1 ст. 1 договору.

Згідно з п.1.2 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання автомобіля марки Skoda Oktavia A5 TDI, 2008 року випуску, чорного кольору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем розмір заборгованості відповідача за кредитним договором не доведено, позивачем не надано належного розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 030/705333 - КR від 14 серпня 2008 року, а наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості стосується зовсім іншого кредитного договору, позичальником за яким виступає не відповідач.

Проте, повністю з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідач допустив порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема, порушення строків повернення кредиту та порушення зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 12749,11 доларів США, яка складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 8332,56 доларів США, простроченої заборгованості по нарахованих відсотках в сумі 4416,55 доларів США.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що заборгованість у нього перед позивачем виникла у 2013 році, але оскільки позивач звернувся до суду у грудні 2017 року, тому просив застосувати позовну давність до вимог позивача і відмовити у задоволенні позову.

Отже, відповідач не заперечував факт невиконання ним своїх обов`язків за кредитним договором.

Згідно із ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Суд, встановивши факт існування між сторонами не виконаних позичальником кредитних зобов`язань, у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд першої інстанції, незважаючи на те, що загальними вимогами процесуального права, закріпленими у нормах ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні спорів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують), обставин щодо виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором не перевірив, не витребував у позивача первинних фінансових документів ( квитанцій, виписки по руху коштів, тощо) та не встановив розмір заборгованості.

Наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості, що не стосується кредитного договору, укладеного з ОСОБА_1 , не свідчить про відсутність заборгованості у відповідача.

Враховуючи наведене, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції, як на законність підстави для відмови у задоволенні позову банку, на не доведення суми заборгованості, оскільки заборгованість, як вже зазначалося раніше, визначається умовами кредитного договору та вимогами закону.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами укладеного договору кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 21834 доларів США зі сплатою 12,50 % річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості о 20 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п.п.1.1.1 п.1.1 ст.1 договору. Кінцевий термін повернення основної заборгованості до 13 серпня 2015 року.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Згідно з ч.3 ст.254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідач подав до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності .

Зважаючи на те, що обов`язок позичальника умовами договору визначений окремими щомісячними платежами, проте з цим позовом ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в кінці грудня 2017 року (29 грудня 2017 року), відповідачем подана до суду першої інстанції заява про застосування позовної давності, тому позовні вимоги банку підлягають задоволенню в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом за період з січня 2015 року до закінчення строку кредитування (13 серпня 2015 року) в сумі 2169,62 доларів США, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 2074 доларів США та заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами в сумі 95,62 доларів США. До вимог про стягнення заборгованості, яка існувала станом на 20 грудня 2014 року слід застосувати позовну давність.

Оскільки право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося після закінчення строку кредитування, тобто після 13 серпня 2015 року, підстав для стягнення нарахованих відсотків за період з 14 серпня 2015 року по грудень 2017 року немає. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд, виходячи з доведеності відповідачем його витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 16 березня 2021 року, додатком № 1 до договору про надання правової допомоги, який містить перелік та вартість наданих адвокатом Івановим М.В. послуг, а також враховуючи принцип пропорційності задоволених позовних вимог (вимоги банку задоволені на 17,02%), вважає, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5808 грн.60 коп. (7000 грн. х 82,98% : 100%).

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа Банк» задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 15 вересня 2020 року скасувати і і ухвалити нове наступного змісту.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2169,62 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 2208 грн.06 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу професійну допомогу в сумі 5808 грн.60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 30 березня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус