БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1608/2020
Провадження № 2-о/497/8/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю: заявниці ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Каламанова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання в Україні станом на 24.08.1991 року, заінтересовані особи Болградський районний відділ Державної міграційної служби України та Болградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

ВСТАНОВИВ:

26.11.2020р. заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, та просить встановити і визнати факт того, що вона постійно, - з 12.04.1990р., проживала на території України, у тому числі - й станом на 24.08.1991 року, а також просить суд зобов`язати Болградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області видати їй повторно свідоцтво про її народження.

В обґрунтування вимог заяви повідомляє, що вона, заявниця, - є уродженкою с.Дмитрівка Болградського району. В цьому ж селі вона закінчила школу. Її батьками були також корінні мешканці с.Дмитрівка - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . За межами Української СРСР - на території теперішньої Російської Федерації - вона проживала недовгий час (до 1990року), але, оскільки там життя не склалося, весною 1990 року вона повернулася жити до села Дмитрівка. З 12 квітня 1990 року до 30 жовтня 1991 року вона була зареєстрована у АДРЕСА_1 , - в батьківському будинку. Але, з 30 жовтня 1991 року і до теперішнього часу вона тепер постійно проживає у цьому ж будинку у с.Дмитрівка, але вже без реєстрації.

Через те, що вона втратила паспорт радянського зразка та своєчасно не оформила паспорта громадянина України, в неї виникло багато проблем. Тепер встановлення юридичного факту їй потрібно для отримання паспорту громадянина України, у зв`язку з чим вона звернулася з заявою до Болградського районного сектору Головного Управління міграційної служби України в Одеській області, де їй було роз`яснено правила отримання (підтвердження) громадянства, та те, що в її випадку потрібно звернутися до суду для підтвердження юридичного факту.

Представник заінтересованої особи - Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), - до суду не з`явився, надав суду письмові пояснення стосовно неможливості видати особі свідоцтво про народження повторно за відсутності паспорта в цієї особи.

Заявник у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи районного сектору Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області у судовому засіданні проти задоволення вимог заяви не заперечував, підтвердив, що на час звернення до суду заявниця втратила паспорт колишнього СРСР, не отримала паспорт громадянина України, у міграційної служби відсутня інформація щодо підтвердження видачі паспорта колишнього СРСР зразка 1974р. на ім`я заявника та щодо його реєстрації, тому наразі оформлення ОСОБА_1 паспорту громадянина України без встановлення у судовому порядку факту проживання її на території України - законодавством не передбачено.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що буди допитані у судовому засіданні, пояснили, що знають заявницю давно - останні, приблизно, 20 років, працювали разом та підтвердили суду, що знають зі слів заявниці ОСОБА_1 , що вона проживала з дня народження та проживає по теперішній час на території України - у Болградському районі - у с.Дмитрівка - у будинку, де жили її батьки.

Вислухавши у судовому засіданні заявника, представника заінтересованої особи, пояснення свідків, дослідивши надані суду письмові матеріали, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст.ст.4 і 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, що встановлений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991року чи 13.11.1991 року.

Суд, дослідженням доказів, що містяться в матеріалах справи, а також згідно пояснень, наданих в ході судового засідання, встановив наступне:

- згідно свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 , виданого повторно 05.08.1984р. Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області) та актового запису про народження №80 від 08.08.1959р., ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с.Дмитрівка Болградського району Одеської області;

- з довідки Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 04.11.2020р. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до 31.10.1991 року, а з цього дня постійно проживає у цьому будинку по теперішній час без реєстрації (а.с.8);

- згідно відповіді від 27.01.2021р. №225/73-26 Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), - за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб за №38 від 25.02.1978р. стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - що був складений виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради Луганської області, а також - виявлено актовий запис про розірвання шлюбу за №501 від 31.10.1978р. стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції в Луганській області, що свідчить про те, що заявниця дійсно проживала на території України увесь цей час, була одружена, але шлюб станом на теперішній час є розірваним, проте відомостей щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 " матеріали справи не містять;

- згідно заяв свідків на адресу суду від 24.03.2021 року - старости с.Дмитрівка Болградського району ОСОБА_10 та секретаря старости - ОСОБА_11 - вони підтверджують, що заявниця ОСОБА_1 дійсно є уродженкою с.Дмитрівка, проживала та проживає по теперішній час на території України за адресою: АДРЕСА_1 у батьківському будинку.

Статтями 55,124,129-1 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або невизнаних прав, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.1ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови №5 від 31.03.1995р. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Верховний суд України листом від 01.01.2012р. про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснював, що у порядку ч.2 ст.315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення юридичних фактів, у тому числі, й постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991р., який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися з фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що в разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. А згідно п.7 зазначеного «Порядку», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним з документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Відповідно п.3ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає неоднозначне визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України та проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України через те, що в неї відсутній паспортний документ, що підтверджує її реєстрацію на території України станом на 24.08.1991року.

Проте, факт постійного безперервного проживання заявника ОСОБА_1 на території України з моменту її народження і по теперішній час, у тому числі, й станом на 24.08.1991року, - підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи і що досліджені судом та поясненнями у судовому засіданні самого заявника та свідків.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню, тому підлягає визнанню факт її постійного проживання на території України починаючи з дня її народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 і по теперішній час, у тому числі, і станом на 24.08.1991року.

Що стосується вимоги заяви про зобов`язання Болградського районного відділу державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видати їй повторно свідоцтво про народження, - то, згідно вимог п.4 Розділу ІV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, що затверджені Наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000 за №52/, повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану можлива лише за наявності в особи паспорта; тому, оскільки в заявниці він відсутній, - відсутні правові підстави щодо видачі заявниці повторно свідоцтва про народження - за відсутністю паспорта в цієї особи, а тому ця вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.55,124,129-1 Конституції України, ст.ст.2-11,13,76-83,89,90, 95, 247, 259ч.6, 263-265, 268,293ч.1п.5,294, 315ч.2,319,352,354-356 ЦПК України, ст.ст.3ч.1, 9ч.2п.3 Закону України «Про громадянство України», суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання в Україні станом на 24.08.1991 року, заінтересовані особи Болградський районний відділ Державної міграційної служби України та Болградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Встановити та визнати факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживає на території України з дня народження - з 12.04.1990 року і до теперішнього часу, у тому числі - проживала й станом на 24 серпня 1991 року.

У задоволенні вимоги заяви про зобов`язання Болградського районного відділу державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видати ОСОБА_1 повторно свідоцтва про її народження - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 25.03.2021 року.

Суддя А.В. Кравцова