Провадження № 2/712/686/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси в складі:

Головуючого судді : Пироженко В.Д.,

При секретарі: Жук О.М.

За участі представника позивача адвоката Бакаєва В.О.

Представника третьої особи: ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради про скасування рішення про реєстрацію осіб у житловому приміщенні та визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 06.11.2020 звернувся до суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 про скасування рішення про реєстрацію осіб у житловому приміщенні та визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2020 відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.02.2021 закінчено підготовче засідання та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.03.2021 в частині позовних вимог позивача до Управління державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 про скасування рішення про реєстрацію осіб у житловому приміщенні залишено без розгляду.

Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних позовних вимог.

Позивач в позовних вимогах посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, від 23.02.2018 року. Станом на дату продажу квартири у житловому приміщенні без відома та його згоди були зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Ним було з`ясовано, що Головним спеціалістом сектору оформлення документів Соснівського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області Майчук А.В., на виконання доручення начальника Соснівського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області Черниша В.П. від 05.07.2017 року, проведено перевірку підстав зняття з реєстрації місця проживання 11.08.2015 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. На підставі даної перевірки було видано висновок, який був затверджений 06.07.2017 року про те, що зняття з реєстрації ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 проведено з порушенням вимог законодавства, скасовано рішення про зняття їх з реєстрації та вони були поновлені в реєстрації. Після поновлення в реєстрації відповідачі в квартирі не проживали, нею не користувались, комунальні послуги не сплачували, в квартирі відсутні їх особисті речі. В зв`язку з цим вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням . Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою погіршує його матеріальне становище, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих осіб у квартирі та він несе додаткові матеріальні витрати.

Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом.

Представник позивача - адвокат Бакаєва В.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та зазначила, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.12.2020 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Черкаської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про скасування наказу про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, позивачам відмовлено в позові повністю. Рішення набрало законної сили. Мотивуючи відмову в позові судом було зазначено про те, що позивачі на момент приватизації квартири в ній не проживали та не були зареєстровані, так як постійно проживають в Іспанії. Просила позовні вимоги позивача задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не надіслали.

Представник третьої особи: Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради в судовому засіданні в вирішені спору покладався на думку суду.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному його розгляді, що відповідає вимогам ст. 281 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.02.2018 року, яким ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_2 купив дане майно. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. та зареєстрований в реєстрі № 254.

У наявній в матеріалах справи довідці комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 22.02.2018 року зазначено, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Згідно листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 13.03.2020 № 4660-01-21 вказано, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , була поновлена на підставі рішення Соснівського районного відділу в м. Черкаси УДМС України в Черкаській області «Про скасування зняття з реєстрації місця проживання» від 11.07.2017 року за № 2826, та відповідно рішення вони зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 .

Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою також підтверджується відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, отриманих судом 03.12..2020, які були надані на запит суду.

Відповідно до акту опитування сусідів від 09.06.2016 року, від 18.07.2018 року, від 29.01.2020 року, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в квартирі не проживають у період з 2006 року, особисті речі відсутні. Дані акти завірені Головою комітету самоорганізації мікрорайону «Південний» ОСОБА_9 .

Судом також встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.12.2020 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Черкаської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про скасування наказу про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру позивачам відмовлено в позові повністю. Мотивуючи відмову в задоволенні позовних вимог позивачів суд зазначив, що ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в квартирі не проживали, з березня 2015 року втратили право користування спірною квартирою, оскільки з даного моменту не вчиняли жодних дій щодо волевиявлення проживання в квартирі. В квартирі не залишилось їхніх речей та документів. Також в судовому рішенні встановлено, що позивачі виїхали на постійне місце проживання за кордон та вони фактично втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 , а їх свідома поведінка свідчить про втрату їх інтересу до такого житлового приміщення. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом достовірно встановлено факт не проживання відповідачів в зазначеному житлі.

Внаслідок реєстрації відповідачів в квартирі позивач не може розпорядитись своїм майном, чим порушуються його права як власника, він несе додаткові витрати на сплату комунальних послуг.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 64 ЖК України визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не є членами сім`ї позивача, в квартирі не проживають, що достовірно встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними доказами.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачі втратили зв`язок з житлом, так як в спірному житлі не проживають, що являється підставою для визнання їх такими, що втратили право на проживання в квартирі АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 64, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 6,12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача проданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ).

Відповідачі: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ).

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ).

ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ).

Дата складання повного тексту рішення 31.03.2021