Справа № 152/1216/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Мельник А.Г.

за участі секретаря судового засідання Здищук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород цивільну справу:

за позовом адвоката Лабика Руслана Романовича

в інтересах ОСОБА_1

до Приватного Акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп»

вимоги позивача: про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,

учасники справи:

від позивача: адвокат Лабик Р.Р.,

представник відповідача в судове засідання не з`явився;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третьої особи.

1. Представник позивача 2 листопада 2020 року звернувся до суду з цим позовом та вказав, що 11 квітня 2019 року близько 21-00 год на автодорозі сполученням «с. Джурин с. Мурафа», неподалік с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, відбулося ДТП. Водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 допустив зіткнення із деревом. Внаслідок ДТП пасажир «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих тілесних ушкоджень помер. Позивач являється матір`ю загиблого ОСОБА_3 , а тому, у зв`язку із його смертю, їй спричинена значна та непоправна шкода. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ 3341039, який діяв станом на 11 квітня 2019 року. Вказує, що в ході проведення розслідування страхового випадку відповідачем не здобуто, і відповідно не надано позивачу жодних доказів, які б підтверджували той факт, що останньому спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також підтвердженням того, що шкода не заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідується за статтею 286 КК України, як дорожньо-транспортна пригода, і жодних підстав для перекваліфікації немає. Представник вважає, що позивач має всі підстави для відновлення свого порушенного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, позивач вирішила відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача. Представником позивача 6 червня 2019 року було надіслано на поштову адресу відповідача повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами. Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог, містились: 12519 грн - 1/4 частки страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою матері загиблого - ОСОБА_1 ; 31315 грн - страхового відшкодування понесених витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника; 37557 грн - 1/4 частки страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, що належить позивачу. З серпня по жовтень 2019 року представником позивача було направлено на поштову адресу відповідача додаткові документи необхідні, для здійснення виплати страхового відшкодування, що належать позивачу. 2 жовтня 2019 року відповідач повідомив представника позивача про те, що заяви з доданими до неї документами отримав та просив надати додаткові документи до страхової справи позивача. 13 жовтня 2019 року на банківські реквізити представника ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_4 , відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 43834 грн. Таким чином, представник позивача вважає, що відповідач не доплатив належну суму страхового відшкодування у розмірі 37557 грн, чим порушив законні права та інтереси позивача, не виплативши у повному обсязі належне страхове відшкодування позивачу. Вказує, що позивач є особою, яка, за життя свого сина, була на його утриманні та мала право на таке утримання, оскільки досягла пенсійного віку встановленого законом у 2006 році та відносилась до непрацездатних осіб. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 37557 грн страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника (а.с.1-11).

2. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію постанови про закриття кримінального провадження, копію свідоцтва про народження та смерть ОСОБА_3 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , копію свідоцтва про укладення шлюбу, копію заяви про коло осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю потерпілого, копію паспорта та ідентифікаційного коду позивача, копію пенсійного посвідчення позивача, копію довідки про отримання пенсії, копії довідок Джуринської сільської ради, копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, копії заяв про виплату страхового відшкодування, копію опису вкладення у лист, копію заяви про долучення документів на виплату страхового відшкодування, копію повідомлення представника позивача, копію відповіді відповідача, копію адвокатського запиту, довідку Джуринської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини, виписку з амбулаторної картки позивача, а також представив в судовому засіданні двох свідків.

3. Представник відповідача Приватного Акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» в судове засідання не з`явився, проте 4 січня 2021 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник вказав, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову. Посилаючись на статтю 1200 ЦК України, зазначив, що право на відшкодування шкоди мають особи, лише у випадку їх непрацездатності та перебування на утриманні потерпілої особи або наявності права на одержання від померлого утримання, на день його смерті. Ознаки перебування особи на утриманні, встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне страхування». Вказує, що для отримання страхового відшкодування шкоди, що пов`язана із втратою годувальника потрібно надати документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника. Такі документи позивачем на момент подання заяви про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» надано не було. Також вказує, що особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. Зазначає, що сума прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановлюється державним бюджетом України на кожен місяць. Тому, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Станом на квітень 2019 року (за рік передуючий дорожньо-транспортній пригоді), розмір прожиткового мінімуму «для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 грн., з 1 липня - 1435 грн., з 1 грудня - 1497 грн.». Посилаючись на довідку з пенсійного фонду від 22 липня 2019 року про розмір пенсії, позивач отримувала пенсію у розмірі, що перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік». Таким чином, у ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування в частині, що пов`язана із втратою годувальника, оскільки позивачем не було додано до заяви належні документи. На думку представника відповідача, позивач не вважається такою, що потребує матеріальної підтримки. Крім цього, зазначає, що станом на отримання матеріалів справи від суду представництво інтересів відповідача у судах по справах, в яких ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» виступає відповідачем здійснюється адвокатом Пилипцем А.Ю., у зв`язку із звільненням штатних юристів, а також введеннями обмежувальними заходами запровадженими карантином, відповідач не здійснює роботу центрального офісу у штатному режимі, а тому позовна заява потрапила до представника відповідача поза строком, встановленим для надання відзиву, тому просить поновити строк для подання відзиву на позов. Просив, у разі неявки у судове засідання представника відповідача, розгляд справи проводити без його участі (а.с.79-83).

ІІ. Пояснення учасників справи.

4. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві.

5. Позивач у судовому засіданні 4 лютого 2021 року позовні вимоги підтримала. Пояснила, що вона є пенсіонером з 2006 року. За життя у її сина ОСОБА_3 була сім`я, однак в 2015 році він розлучився із дружиною і з того часу проживав біля позивача. У ОСОБА_3 було троє дітей, на утримання яких з нього стягувались аліменти. Біля позивача також проживала її дочка із сім`єю. Дохід дочки був незначним і вона не мала змоги надавати позивачу додаткове утримання. Саме ОСОБА_3 , який працював неофіційно вантажником у кар`єрі надавав позивачу суттєву матеріальну допомогу, допомагав сплачувати комунальні послуги та купував ліки для позивача. Кошти, які позивач отримувала в якості пенсії на ці витрати критично не вистачало.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 3 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати в строк до 3 грудня 2021 року відзив на позовну заяву (а.с.59-60).

7. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. Згідно з поштовим повідомленням, відповідач отримав вказані документи 9 листопада 2020 року (а.с.65).

8. 4 січня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.79-83). З додатків доданих до відзиву вбачається, що відзив 30 грудня 2020 року було надіслано позивачу (а.с.78).

9. Ухвалою суду від 3 грудня 2020 року підготовче судове засідання по даній справі відкладено за клопотанням представника позивача та зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе,7, м. Вінниця, 21028) у строк до 17 грудня 2020 року надати Шаргородському районному суду Вінницької області належним чином оформлену Довідку про доходи за 2018-2019 роки на громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.68).

10. Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року підготовче провадження закрите, а справа призначена до судового розгляду (а.с.74).

11. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року судове засідання по даній справі відкладено за клопотанням представника позивача (а.с.113).

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

12. Згідно із копією постанови про закриття кримінального провадження від 7 червня 2019 року, кримінальне провадження № 00001701 відносно водія ОСОБА_2 за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України закрито, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 (а.с.18-21). Встановлено, що пасажир автомобіля «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 загинув на місці події.

13. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області (а.с.22).

14. Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком записаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_6 (а.с.23).

15. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області (а.с.24).

16. Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 27 січня 1978 року зареєстрували шлюб у Джуринській сільській раді Шаргородського району. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с.25).

17. Відповідно до копії заяви від 23 квітня 2019 року, позивач повідомила відповідача про коло осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди в зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_3 (а.с.26).

18. Згідно із копією паспорта серії НОМЕР_6 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.27-28).

19. Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_7 , виданого 29 червня 2006 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 є пенсіонером довічно (а.с.30).

20. Згідно із копією довідки від 22 липня 2019 року №272/02-26-19, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Шаргородському відділі обслуговування громадян головного управління ПФУ у Вінницькій області і отримує пенсію за віком. Розмір щомісячної виплати пенсії з квітня 2018 року по листопад 2018 року становить 1580,85 грн; з грудня 2018 року по лютий 2019 року - 1625,85 грн; з березня 2019 року по квітень 2019 року - 2930,93 грн (а.с.31).

21. Відповідно до копії довідки виданої виконавчим комітетом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 29 травня 2019 року №1052, ОСОБА_1 станом на момент ДТП, а саме на 11 квітня 2019 року фактично перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32).

22. Згідно із копією довідки виданої виконавчим комітетом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 23 квітня 2019 року №909, на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу його сім`ї входила мати - ОСОБА_1 (а.с.33).

23. Відповідно до копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 24 червня 2019 року, представник позивача повідомив відповідача про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 11 квітня 2019 року з участі потерпілого ОСОБА_3 (а.с.34-35).

24. Згідно із копією заяви на виплату страхового відшкодування від 24 червня 2019 року, представник позивача звернувся до відповідача про виплату страхового відшкодування позивачу, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою в сумі 12519 грн (а.с.36).

25. Відповідно до копії заяви на виплату страхового відшкодування від 24 червня 2019 року, представник позивача звернувся до відповідача про виплату страхового відшкодування позивачу, пов`язаного із понесеними витратами на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в сумі 31315 грн (а.с.37).

26. Згідно із копією заяви на виплату страхового відшкодування від 24 червня 2019 року, представник позивача звернувся до відповідача про виплату страхового відшкодування позивачу, пов`язаного із втратою годувальника в сумі 37557 грн (а.с.38).

27. Відповідно до копії опису вкладення у цінний лист, представник позивача 26 червня 2019 року надіслав на адресу відповідача, вищевказані документи для виплати страхового відшкодування (а.с.39).

28. Згідно із копією заяви від 27 серпня 2019 року, представник позивача просить відповідача долучити документи до справи на виплату страхового відшкодування (а.с.40).

29. Відповідно до копії повідомлення від 17 вересня 2019 року, представник позивача повідомляє відповідача про здійснення страхового відшкодування належної частки ОСОБА_1 (а.с.41).

30. Згідно із копією заяви від 15 квітня 2020 року, представник позивача просить відповідача долучити фото встановленого пам`ятника ОСОБА_3 на виплату страхового відшкодування (а.с.42).

31. Відповідно до копії листа від 2 жовтня 2019 року №7882, відповідач повідомляє представника позивача про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування та відмовляє у відшкодуванні частини шкоди, що пов`язана із втратою годувальника (а.с.43-45).

32. Згідно із копією адвокатського запиту від 28 жовтня 2020 року, адвокат Мелех Дмитро Орестович, просить Головне управління ДФС у Вінницькій області надати належним чином оформлену довідку про доходи за 2018-2019 роки на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46).

33. Відповідно до довідки від 15 грудня 2020 року №24775/9/02-32-12-01, виданої Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, ОСОБА_3 , за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2019 року доходи не отримував (а.с.72).

34. Згідно із довідкою та випискою з амбулаторної картки №110366 від 6 січня 2021 року, виданої Джуринською амбулаторією загальної практики-сімейної медицини, ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку в Джуринській АЗПСМ, зокрема вперіод з 9 серпня 2018 року по 17 серпня 2018 року лікувалась на денному стаціонарі (а.с.94,95).

35. Відповідно до повідомлення начальника Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24 лютого 2020 року №3333/18.22-22, у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №53534171 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання: доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , синів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року (а.с.105)

36. Згідно із копією супровідного листа начальника Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби від 4 жовтня 2016 року №4022/3-26/8, ОСОБА_3 було надіслано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 4 жовтня 2016 року (а.с.106).

37. Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Грелі Н.А. від 4 жовтня 2016 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа Шаргородського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року №152/1367/16-ц, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 (а.с.107).

38. Згідно із копією розрахунку державного виконавця по виконавчому провадженні про стягнення аліментів з ОСОБА_3 за період з вересня 2016 року по квітень 2019 року нараховано аліменти в сумі 57460,29 грн, сплачено боржником за вказаний період 42254 грн (а.с.108).

39. Відповідно до копії виконавчого листа від 28 вересня 2016 року, виданого Шаргородським районним судом Вінницької області, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 , стягувались аліменти на утримання: доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , синів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 14 липня 1991 року в редакції Закону від 6 лютого 2003 року (а.с.109-110).

40. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є рідною сестрою позивача та, відповідно, тіткою померлого ОСОБА_3 .. Останній кілька років перед своєю загибеллю ОСОБА_3 проживав біля позивача, оскільки розлучився з дружиною. Працював в шахті неофіційно, сплачував аліменти на неповнолітніх дітей. Позивач хворіє на цукровий діабет, має підвищений артеріальний тиск вже тривалий час. Через це їй доводиться постійно вживати ліки. Оскільки позивачу не вистачало пенсії для того, щоб оплатити комунальні послуги, придбати необхідні ліки, саме ОСОБА_3 надавав їй кошти на ці витрати. В шахті, де він працював, йому платили гідну заробітну плату.

41. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона проживає по-сусідству із позивачем. Померлий ОСОБА_3 дружив із її чоловіком, який також працював в шахті неофіційно. Заробітна плата її чоловіка та ОСОБА_3 складала близько 10000 грн щомісячно. ОСОБА_3 розлучився із дружиною та проживав біля матері, сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей та надавав своїй матері грошове утримання. Позивач постійно хворіє та вживає ліки, пенсії їй для прожиття на вистачало. Дочка позивача працює в магазині, в неї є двоє дітей. Заробітна плата в дочки маленька, тому матеріальну допомогу надавав ОСОБА_3 ..

V. Оцінка Суду.

42. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

43. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

44. Положеннями статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, виключно лише на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України.

45. За змістом абзаца 1 частини першої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

46. Частиною другою статті 1200 ЦК України встановлено, що особам, визначеним у пунктах 1 - 5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

47.Тобто, коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання та дитина потерпілого, народжена після його смерті.

48. Відповідно до частини другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

49. Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

50. Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

51. Згідно з висновком Верховного Суду, яка був висловлений в постанові № 756/8644/19 від 9 липня 2020 року, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Вказана обставина в ході судового розгляду має бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування.

52. Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, а тому доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й обставини, за яких особа перебувала на утриманні померлого та потребувала матеріальної допомоги.

53. З поданих представником позивача доказів видно, що офіційного доходу у померлого ОСОБА_3 в період з 2018 по день його смерті 11 квітня 2019 року не було. Відповідно до показань свідків, ОСОБА_3 працював неофіційно в шахті вантажником, отримував близько 10000 грн доходу щомісячно. Підтвердити будь-якими належними та допустимими доказами, що саме таку суму отримував ОСОБА_3 щомісячно у вищевказаний період представник позивача не зміг. Яку суму коштів ОСОБА_3 надавав своїй матері щомісячно для її утримання також встановити з поданих представником доказів не представляється можливим, не була така сума названа і позивачем в судовому засіданні.

54. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

55. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

56. Відповідно до довідки від 22 липня 2019 року №272/02-26-19, розмір щомісячної виплати пенсії позивачу з квітня 2018 року по листопад 2018 року становив 1580,85 грн; з грудня 2018 року по лютий 2019 року - 1625,85 грн; з березня 2019 року по квітень 2019 року - 2930,93 грн (а.с.31). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень. Таким чином, позивач, як непрацездатна особа, в період з квітня 2018 року по квітень 2019 року мала дохід (пенсію), що перевищував встановлений законом прожитковий мінімум на місяць, а отже, в розумінні положень чинного законодавства, позивач не вважалася такою, що потребує матеріальної допомоги, не набула права на утримання від ОСОБА_3 ..

57. Оцінивши надані позивачем та її представником докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, Судзгідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу, вважає, їх належними, допустими, достовірними, однак недостатніми. Ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, одержавні в порядку, що встановлений законом, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи, однак у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про те, що позивач отримувала від ОСОБА_3 за його житття матеріальну допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. У зв`язку з цим, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування, що пов`язана із втратою годувальника, задоволенню не підлягають.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволені позову адвоката Лабика Руслана Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду виготовлено 2 квітня 2021 року.

Ім`я (найменування) сторін та учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Лабик Руслан Романович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №7311/10, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 1 березня 2019 року №67, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1065341 від 31 жовтня 2020 року; мсцезнаходження АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватного Акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», місцезнаходження: вул. Глибочицька, 44 в м. Київ, 04050, .

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК