Дата документу 17.03.2021
Справа № 334/7485/20
Провадження № 2/334/1218/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

17 березня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого судді Коломаренко К.А.,

з участю секретаря судового засідання Фарзаєвої К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в місті Запоріжжя цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 24.06.2011 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 170.

Позов мотивує тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24.06.2011 року. Шлюб зареєстровано Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження 24.06.2011 зроблено відповідний актовий запис №170. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Збереження шлюбу і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим.

Ухвалою суду від 05.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 17.03.2021через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з чим суд розглянув справу за його відсутністю заочно, на підставі наявних в справі доказів.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються ст. ст.110,112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 24.06.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть.

Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, відсутності загальних інтересів.

Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.

Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає.

Відповідно до п. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Зокрема, Законом України № 2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни дост.235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається.

Статтею 295 ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачем в позовній заяві не зазначено про бажання зміни прізвища на дошлюбне після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що правом позивача після розірвання шлюбу є надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 840,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 червня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 170 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспортні дані не відомі, РНОКПП не відомий) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 840,00 (вісімсот сорок) грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Роз`яснити сторонам, що шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Ленінського районного суду м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.