Ухвала

24 березня 2021 року

м. Київ

справа № 539/4987/19

провадження № 61-3177ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня

2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про скасування рішень Засульської сільської ради від 20 лютого 2018 року та від 13 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила скасувати рішення Засульської сільської ради від 20 лютого 2018 року «Про затвердження акту від 28 листопада 2017 року» та рішення Засульської сільської ради від 13 квітня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки

в натурі (на місцевості)» в частині затвердження технічної документації

із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0591 в натурі, площею 0,2262 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області

від 26 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року, у задоволенні позову

ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про скасування рішень Засульської сільської ради

від 20 лютого 2018 року «Про затвердження акту від 28 листопада

2017 року» та від 13 квітня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки

в натурі (на місцевості)» відмовлено.

25 лютого 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня

2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня

2020 року (надійшла до суду 01 березня 2021 року), в якій просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 03 березня 2021 року поновлено заявнику строк на касаційне оскарження, але касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху

з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано сплатити судовий збір або надати докази звільнення заявника від сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк заявник надала до суду заяву на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від 11 липня 2018 року у справі № 263/11779/16-ц (провадження

№ 61-25486св18).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справіза позовом ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про скасування рішень Засульської сільської ради від 20 лютого 2018 року та від 13 квітня

2018 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області

від 26 травня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 29 жовтня 2020 року.

Витребувати з Лубенського міськрайонного суду Полтавської області вищевказану цивільну справу (№ 539/4987/19).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 23 квітня 2021 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих

до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник