№ 207/1842/21
№ 2/207/1053/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: товарна біржа «Придніпров`є» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

в с т а н о в и в :

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 17 липня 2013 року товарною біржею «Придніпров`є» було проведено відкриті торги (аукціон) з продажу майна банкрута фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 .

За результатами проведених відкритих торгів (аукціону) 19 липня 2013 року між ним, ОСОБА_1 , та фізичною особою-підприемцем ОСОБА_2 в особі ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 арбітражного керуючого Чабана Ярослава Ігоревича, який діяв на підставі постанови господарського суду Запорізької області від 26 грудня 2011 року у справі №25/186/10-16/5009/7258/11, було укладено договір №04 - Лот 1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні), за яким він придбав гараж АДРЕСА_1 .

На виконання договору №04 - Лот 1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 19 липня 2013 року, 22 липня 2013 року право власності на зазначене вище нерухоме майно було йому передано за актом, відповідно до якого відповідач передав, а він прийняв право власності на гараж АДРЕСА_1 .

Відповідач також передав йому технічний паспорт на придбане нерухоме майно, свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 01 грудня 2008 року завідуючою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори тимчасово виконуючої обов`язки Другої дніпродзержинської нотаріальної контори Черновською Л.Г., реєстровий №2-7165 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21383499 від 23 грудня 2008 року.

Вважаючи зазначені документи достатніми для реалізації усіх прав власника, якими є права володіння, користування та розпорядження майном, починаючи з липня 2013 року по теперішній час він володіє та користуюсь зазначеним нерухомим майном.

Він, як покупець, за договором купівлі-продажу, виконав у повному обсязі зобов`язання щодо оплати вартості нерухомого майна, а відповідачем було виконано зобов`язання щодо передачі нерухомого майна, що підтверджується доданими документами.

Таким чином, він виконавши повністю договір №04 - Лот 1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 19 липня 2013 року, та будучи фактичним власником нерухомого майна, яким є гараж АДРЕСА_1 , фактично позбавлений можливості реалізувати своє право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна у зв`язку з тим, що угода не посвідчена нотаріально.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд: постановити рішення, яким визнати дійсним договір №04 - Лот 1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 19 липня 2013 року, який ухвалено між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_1 придбав нерухоме майно, а саме: гараж АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги позивача та обставини, якими вони обґрунтовані визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи товарної біржи «Придніпров`є» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 , та відповідачем по справі фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в особі ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 арбітражного керуючого Чабана Ярослава Ігоревича, який діяв на підставі постанови господарського суду Запорізької області від 26 грудня 2011 року у справі №25/186/10-16/5009/7258/11, було укладено договір №04 - Лот 1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні), за яким він придбав гараж АДРЕСА_1 (ар.с.8).

Договір було зареєстровано на товарній біржі «Придніпров`є» в місті Дніпродзержинську (ар.с.8). Вищевказане майно продано за 16586 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) гривень 04 коп., які одержані продавцем від покупця. Позивач звернувся до суду з метою визнання дійсним договору купівлі-продажу майна банкрута на відкритих тортах (аукціоні) від 19 липня 2013 року, за яким він придбав гараж АДРЕСА_1 , оскільки є позбавленим можливості реалізувати своє право власності щодо нього у зв`язку з тим, що спірний договір купівлі-продажу під час його укладання та підписання не був посвідчений нотаріально.

На виконання договору №04 - Лот 1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 19 липня 2013 року, 22 липня 2013 року право власності на зазначене вище нерухоме майно передано позивачу за актом, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв право власності на гараж АДРЕСА_1 (ар.с.10).

Відповідач також передав йому технічний паспорт на придбане нерухоме майно, свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 01 грудня 2008 року завідуючою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори тимчасово виконуючої обов`язки Другої дніпродзержинської нотаріальної контори Черновською Л.Г., реєстровий №2-7165 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21383499 від 23 грудня 2008 року(ар.с.11-15).

Вирішуючи позовні вимоги позивачки, суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 650 Цивільного кодексу Украйни передбачено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 4 статті 656 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до вимог статті 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно з правовим висновком, сформульованого у п. 40 постанови Великої палати Верховного Суду від 07.07.2020року у справі №438/610/14, підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджується відповідним протоколом, актом про проведені прилюдні торги та державною реєстрацією права власності за покупцем.

Так, в силу ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зокрема, відповідно до ст.1 Закону України «Про товарну біржу», товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст.2 Закону України «Про товарну біржу» встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Тобто, цивільним законодавством та відповідним законом передбачена можливість при умові укладання договору на товарній біржі і за умови виконання всіх необхідних процедур такого укладання, здійснювати купівлю-продаж без нотаріального посвідчення, отже, обов`язкове нотаріальне посвідчення договору не відповідає принципам і нормам законодавства України.

Враховуючи вище викладене, та позицію позивача та відповідача, укладений договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 19 липня 2013 року не є ані фіктивним, ані уявним; внаслідок його виконання кожна із сторін досягла тієї мети, яку вона пов`язувала з укладанням договору, тобто ця угода була реально виконана, доказів того, що сторони заперечували проти укладення договору суду не було надано, тому, суд вважає, що існують законні підстави для визнання спірного договору дійсним.

Статтею 392 діючого ЦК України передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, судом встановлено, що, виконавши повністю угоду, та являючись фактичним власником нерухомого майна - гаражу АДРЕСА_1 , позивач фактично позбавлений можливості реалізувати своє право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна у зв`язку з тим, що спірна угода не посвідчена нотаріально, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту свого права власності.

Заперечень проти позову відповідачем не надано, тому оскільки відповідачем жодна з обставин, зазначених за текстом позовної заяви не оспорюється, їх наявність слід вважати доведеною.

Визнанням позову не зачіпаються права та інтереси осіб, не залучених до участі у справі і його можна прийняти.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , третя особа: товарна біржа «Придніпров`є» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,- задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір №04 - Лот 1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 19 липня 2013 року, який укладено між ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , за яким ОСОБА_1 придбав нерухоме майно, а саме: гараж АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 16 грудня 2021 року.

Суддя І.М. Юрченко