КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 361/4064/19 Головуючий у суді першої інстанції: Радзівіл А.Г.
Номер провадження: 22-ц/824/9715/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі: Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Броварська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, без реєстрації шлюбу в фактичних шлюбних відносинах, зміну черговості права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В Броварський міськрайонний суд Київської області звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) із вказаним позовом, в якому просила встановити факт проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 однією сім`єю, як дружини та чоловіка, без реєстрації шлюбу в фактичних шлюбних відносинах з січня 1999 року по 08 грудня 2018 року, змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_1 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Позов обґрунтовувала тим, що вона з січня 1999 року та до смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом з ним, як дружина та чоловік, тобто як подружжя, за адресою: АДРЕСА_1 .

За час спільного проживання, вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, підтримували фактичні шлюбні стосунки, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, мали взаємні права та обов`язки. Позивач на час відкриття спадщини є непрацездатною особою, а тому вважає, що фактично прийняла спадщину.

В обґрунтування зміни черговості права на спадкування, зазначила, що в лютому 2014 року ОСОБА_5 переніс інсульт, внаслідок чого у нього сталося гостре порушення мозкового кровообігу по типу ішемії в басейні правої середньо-мозкової артерії з лівостороннім геміпарезом на фоні дисциркуляротно-інволютивних змін головного мозку з вираженою енцефалопатією ІІ-ІІІ ступеню з симптомами паркінсонізму. Внаслідок хвороби перебував у безпорадному стані, потребував постійного догляду, який надавався позивачем.

Вказала на те, що майже весь останній рік перед смертю, він лежав в ліжку і вона його доглядала самостійно, готувала їжу, прибирала, займалася домашнім побутом. Вказувала, що за ним постійно потрібно було доглядати, оскільки він не міг нормально фізично існувати, чим заподіював собі ушкодження ненавмисно. Через специфіку симптомів паркенсонізму він нерідко втрачав рівновагу та міг завдати собі фізичних ушкоджень.

Так як його безпорадний стан тільки погіршувався, вона була єдина, хто ним опікувався за весь час його хвороби - майже 4 роки, тому вважає, що має право на спадкування нарівні з іншими, а саме, з спадкоємцями першої черги.

Після смерті ОСОБА_5 , позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Також вказує, що за час спільного життя, вона та ОСОБА_5 офіційно не зареєстрували шлюб, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом для підтвердження факту перебування з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах для оформлення спадкових прав.

Після звернення до нотаріуса, позивач дізналася, що ОСОБА_5 був складений заповіт на племінників - відповідачів у справі, тому, як зазначає позивач, встановлення факту наявності шлюбних відносин в подальшому вплине на права та обов`язки інших осіб, з чого вбачається спір про право, тому вона подає до суду вказані вимоги в позовному провадженні.

На підтвердження перебування у сімейних відносинах, позивач вказує, що після смерті ОСОБА_5 , саме вона займалася організацією його поховання, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Калитянської селищної ради № 1 від 02 січня 2019 року, у якій наявне підтвердження того, що на день смерті, вони з спадкодавцем проживали разом та вели спільне господарство, також вона отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , як член його сім`ї.

Окрім цього, комісією, в складі депутата Калитянської селищної ради об`єднаної територіальної громади та членів комісії було складено Акт яким підтверджено факт проживання позивача з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 з 15 січня 1999 року та ведення з ним спільного господарства. В Акті вказані обставини їх спільного проживання, а саме: із ними проживала мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , яку вони разом доглядали через її хворобу, і після її смерті в 2001 році разом за власний кошт її поховали. Так само вони разом доглядали хворого брата ОСОБА_5 - ОСОБА_7 і також поховали його за спільні кошти.

Позивач зазначає, що відповідно до статті 1241 ЦК України, вона може отримати право на обов`язкову частку у спадщині після померлого ОСОБА_5 , не зважаючи на наявність заповіту, оскільки вона є непрацездатною особою, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом про задоволення якого просила в позовній заяві.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Броварська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про зміну черговості права на спадкування, надання їй права на спадкування у першу чергу спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зміну черговості права на спадкування, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність рішення, ухвалення його з порушенням норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду в цій частині скасувати, ухвалити нове рішення, яким змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_1 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

В доводах апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції дав неналежну оцінку показам свідків, оскільки всі свідки не бачили спадкодавця ОСОБА_5 близько одного року до його смерті, а саме в той період, коли він був безпорадним за своїм станом здоров"я і доглядала за ним позивач.

Крім того, зазначає, що суд дав невірну оцінку наявним у справі медичним документам, які підтверджують що спадкодавець періодично проходив стаціонарне лікування, за рік до своєї смерті перебував у безпорадному стані і потребував стороннього догляду за ним.

Також вказує на те, що Броварський міськрайонний суд Київської області не звернув уваги на її доводи про те, що вона як непрацездатна особа на час відкриття спадщини згідно статті 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , доводи апеляційної скарги не визнали, вважають їх необгрунтованими, а рішення суду першої інстанції законним.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Ухвалюючи судове рішення про відмову ОСОБА_1 в частині позовних вимог про зміну черговості права на спадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 , надавши їй право на спадкування у першу чергу спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, Броварський міськрайонний суд Київської області виходив із того, що в судовому засіданні не доведені обставини та не надані докази перебування спадкодавця ОСОБА_5 у безпорадному стані, який би потребував стороннього догляду зі сторони інших осіб, зокрема ОСОБА_1 . Крім того, суд вказав, що оскільки ОСОБА_5 усе належне йому на час смерті майно заповів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , то положення статті 1259 ЦК України не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, а тому позовні вимоги у цій частині є безпідставними незалежно від того, чи перебував спадкодавець ОСОБА_5 у безпорадному стані.

Проте, погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони не узгоджуються із вимогами закону і не відповідають обставинам справи.

Відповідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом статтей 1258 та 1259 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Після його смерті, відкрилась спадщина за заповітом на належне йому майно.

До Броварської районної державної нотаріальної контори, 30 січня 2019 року звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , з яким вона перебувала у цивільних шлюбних відносинах з 1999 року. (том 1 а.с.81).

Також, до Броварської районної державної нотаріальної контори, 24 січня 2019 року звернулися із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 донька спадкодавця - ОСОБА_4 .

Із спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_5 № 55/2019 року, розпочатої 24 січня 2019 року вбачається, що 16 березня 2011 року ОСОБА_5 був складений заповіт на випадок його смерті, яким він заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом буде мати право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах кожному. (том 1 а.с.75-95).

Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради 02 січня 2019 року видана довідка про те, що ОСОБА_1 дійсно здійснювала поховання свого цивільного чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В довідці зазначено, що на день смерті вони проживали разом та вели спільне господарство.

З рентгенівської спіральної комп`ютерної томографії від 19 лютого 2014 року на хворого ОСОБА_5 за результатами обстеження зазначається, що КТ-дані на користь ГПМК по типу ішемії в корково-субкоркових відділах лобної долі справа (басейн правої СМА) на фоні дисциркуляторно-інволютивних змін головного мозку. КТ або МРТ - контроль в динаміці.

Згідно виписки із історії хвороби № 2852/409 та виписки із історії хвороби № 8358/721 вбачається, що ОСОБА_5 в період з 19 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року і з 21 березня 2015 року по 30 березня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Броварській районній лікарні з приводу ЦАС (церебральний атеросклероз), дисциркуляторна енцефалопатія із синдромом Паркінсона. (т.1 а.с.15-18).

Встановивши вказані обставини і ухваливши рішення про встановлення факту проживання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 08 грудня 2018 року, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що зміна черговості спадкування можлива лише у разі спадкування за законом, тобто за умови відсутності заповіту, а оскільки спадкування здійснюється за заповітом, то положення статті 1259 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому судом не враховано, що однією із підстав позовних вимог, позивачем визначено положення статті 1241 ЦК України щодо права на обов`язкову частку у спадщині.

Так, відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції на час відкриття спадщини (далі - Закон), непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку.

У частині 1 статті 26 Закону вказано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 року по 31 грудня 2017 року.

В статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції на час відкриття спадщини зазначено, що право на пенсію за віком мають: жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

З матеріалів цивільної справи також вбачається, що станом на 08 грудня 2018 року - час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , вік позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 становив 69 років.

Оскільки позивач досягла пенсійного віку встановленого законом, є пенсіонером, а тому є непрацездатною особою, а отже, згідно частини 1 статті 1241 ЦК України, як непрацездатна особа, має право на обов`язкову частку у спадщині.

Чинним ЦК України в частині спадкового права передбачено, що право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги.

Крім цього, колегія суддів не погоджується із висновками Броварського міськрайонного суду Київської області про те, що позивачем не доведено обставин та не надано доказів для зміни черговості одержання права на спадкування за статтею 1259 ЦК України оскільки викладене спростовується доказами, які є в справі.

Як вбачається із пояснень позивача та його представника, які частково підтверджуються показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , спадкодавець ОСОБА_5 приблизно за рік до своєї смерті, через вік і важку хворобу перебував у безпорадному стані. Позивач ОСОБА_1 здійснювала за ним догляд, опікувалась ним, купувала ліки, готувала їжу. Обставини щодо хвороби спадкодавця також підтверджуються письмовими доказами: рентгенівською спіральною комп`ютерною томографією від 19 лютого 2014 року, витягами із історії хвороби за 2014-2015 роки, актом обстеження від 16 січня 2019 року, ультразвуковим дослідженням від 30 грудня 2013 року (том 1 а.с.12, 14-18).

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так як рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому, колегія суддів вважає, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про зміну черговості права на спадкування підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення про їх задоволення, яким змінити черговістьодержання права на спадкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зміну черговості спадкування ОСОБА_1 після смертіОСОБА_5 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення,яким змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А.Слюсар