УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценка А.В., розглянувши у цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Ухвалою суду від 06.01.2021 року позовну заяву Концерну «МТМ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 29.01.2021, яке було відкладено на 15.02.2021 у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі на 15.02.2021.

15.02.2021 ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення наступних недоліків.

Так позивач у своєму позову зазначає, що Концерн «МТМ» у період з 01.05.2014 по 31.10.2020 року надав відповідачу ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , який у свою чергу неналежним чином здійснював оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 75831гривень 87 копійок.

Однак, згідно довідки Концерну «Міські теплові мережі» нараховано за період з 01.05.2015 по 31.10.2020 року у розмірі 81214 гривень 03 копійки, за період з 01.05.2014 по 31.01.2020 року відповідач має заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води загальним розміром 75831 гривень 87 копійок. Споживачем здійснювались часткові оплати у період з березня 2017 по червень 2019 року на загальну суму 3452 гривні, крім того, за рахунок державної допомоги (субсидія) здійснено погашення заборгованості у розмірі 1930 гривень 16 копійок (а.с. 4).

На підтвердження розміру заборгованості Позивачем надано розрахунок заборгованості за період з травня 2015 по листопад 2020 року у розмірі 75831 гривень 87 копійок (а.с. 6-9).

Суд позбавлений можливості встановити за наявних доказів період за який виникла заборгованість відповідача перед позивачем, оскільки період за який просить позивач стягнути заборгованість не підтверджується ані наданою довідкою, ані наданим розрахунком.

Копію ухвали про залишення позову без руху представником позивача ОСОБА_2 отримано 11.03.2021 року, проте до теперішнього часу недоліки позову позивачем не усунуто.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосування п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, та залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 13, 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води залишити без розгляду.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд роз`яснює позивачу вимоги п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Суддя А.В. Стеценко