Справа № 263/6204/20
Провадження № 2/263/301/2021
У Х В А Л А

09 березня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого - судді Кулика С.В., при секретарі Дрюченко А.К., розглянувши у судвому засіданні в залі суду в м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Лупінова Н.Є, про встановлення факту проживання однією родиною, про поділ майна подружжя та визнання недійсним договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Лупінова Н.Є, про встановлення факту проживання однією родиною, про поділ майна подружжя та визнання недійсним договору позики.

Від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , надійшла заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначено, що предметом позову є боргові зобов`язання відповідача за договором позики грошей на суму , що еквівалентна 30000 доларів США. Згідно інформації, що стала відома ОСОБА_1 , від державного виконавця ВДВС Східного МУ МЮУ дохід відповідача є незначним. Все майно, що належить відповідачу це декілька торгівельних павільйонів для здійснення підприємницької діяльності площею від 3 до 12 м.кв., вартість яких не перевищує 40000,00 грн., магазин та житловий будинок є спільною власністю подружжя та підлягають поділу у судовому порядку. Враховуючи, що вартість частки майна відповідача у спільному майні подружжя не покриває суму заборгованості за договором позики, позивач вважає необхідним забезпечити позов, накладенням арешту на нерухоме майно відповідача, а саме житловий будинок літ А-2 та житловий будинок літ. Д-2, загальною площею 304,3 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись з заявою та доданими до неї матеріалами суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, житловий будинок літ.А-2 та житловий будинок літ. Д-2 загальною площею 304,3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності, належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 200 6року зі змінами, внесеними постановою Верховного суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що предметом позову боргові зобов`язання відповідача за договором позики у розмірі 30000 доларів США, а незабезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, суд вважає за доцільне вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок літ А-2 та житловий будинок літ. Д-2, загальною площею 304,3 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 .( реєстраційний номер майна )

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольської міської ради (адреса: м. Маріуполь, пр. Миру, буд.114) .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В.Кулик