Провадження № 2/742/271/21
Єдиний унікальний № 742/3281/20
РІШЕННЯ
24 березня 2021 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., за участю секретаря судових засідань Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження, в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуки Агроінвест» про визнання наказу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку,-
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Свої вимоги аргументує тим, що відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 га.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 18.12.2020.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20.01.2021.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2021 призначено справу до судового розгляду по суті в режимі відеоконференції на 09.03.2021з приміщення Ковпаківського районного суду міста Суми.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.03.2021 залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання наказу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуки Агроінвест».
ІІІ. Позиції сторін.
Представник позивача та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, справу просять розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, посилаючись на обставини викладені в позові.
Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини викладені у відзиві.
Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуки Агроінвест»
належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи в судове засідання не направило свого представника, клопотань та інших процесуальних документів до суду не надходило.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
30.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності на території Богданівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Разом із заявою було надано копії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , картку платника податків та посвідчення учасника бойових дій (а.с.53-57).
27.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області винесено наказ № 25-6677/14-18-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Богданівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с.51).
Водночас, згідно змісту позовної заяви та наданих матеріалів вбачається, що 27.03.2019 наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №18-2470/16-19-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» - було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га. за цільовим призначенням - для ведення особистого селянськогс господарства.
На підставі зазначеного наказу 20.12.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ОСОБА_3 на вказану вище земельну ділянку (номер запису про право власності - 34811286), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 23.12.2019 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку,дата формування 25.06.2019 (а.с.5-6).
ОСОБА_4 особисто отримував документи на право власності на земельну ділянку та уклав договір про передачу в оренду даної земельної ділянки від 01.01.2020 (а.с.9-10).
Про існування земельної ділянки у Прилуцькому районі Чернігівської області, яка виділена і тим більше оформлена в 2018 році у власність ОСОБА_3 - останньому стало відомо лише із матеріалів судової справи №584/809/20, про що він зазначає в позові.
Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 23.04.2020 за №10-18-0.41-2457/2-20 вбачається, що 27.02.2019 до Головного управління надійшло клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Сафонівської сільської ради Сумського району Сумської області. У клопотанні окрім іншого, заявник зазначив, що раніше право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки за даним цільовим призначенням згідно ст..116, 118 Земельного кодексу України не використав (а.с.11).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Згідно з ч.1 ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до ч.3 ст.116 Земельного Кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а)приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної у комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч.4 ст.116 Земельного Кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.
Відповідно до п.б ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ч.ч.6,7 ст.118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У відповідності до ст.50 Закону України "Про землеустрій", у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Частиною 3 статті 123 ЗК України, передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно з ч.ч.1, 4 п.13, 30 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджено Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру в області (далі Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.
Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством; здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі: у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.
Враховуючи зазначене, Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, як органом державної влади, який діє лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не були порушені принципи разовості приватизації землі відповідно до частини 4 статті 116 Земельного кодексу України.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7- рп/2009 (справа про скасування актів державних органів місцевого самоврядування) позов, предметом якого є накази Держгеокадастру щодо надання земельних ділянок, тобто ненормативні акти, що застосовуються одноразово і з прийняттям яких виникають правовідносини, пов`язанні з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки такі накази вичерпали свою дію шляхом виконання. Їх скасування не породжує наслідків для власника земельних ділянок, так як у такий спосіб виникло право власності або користування земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.
Таким чином, дії Головного управління відповідали положенням статей 116, 118, 121, 122 ЗК України.
Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
В свою чергу, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватись (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Зазначені у позовній заяві обставини щодо порушення Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області прав позивача містять лише припущення і не підтверджені жодними належними доказами. Крім того, позивач не вказав та не пояснив, які правові наслідки безпосередньо для нього породжує перехід земельної ділянки з державної власності в комунальну, яким чином це впливає на його та обов`язки виконувати умови договору оренди землі або буде впливати.
В свою чергу ст. 140 ЗК України визначає підстави припинення права власності на земельну ділянку. Підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Отже, з огляду на вище вказане вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області жодним чином не порушено жодного права Позивача, а всі дії Головног управління свідчать лише про намір забезпечити свою діяльність виключно в межах діючого законодавства.
Позивачем не доведено, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 30.10.2018 №25-8432/14-18-сг виданий усупереч закону. Отже, спірний наказ виданий органом, який мав на це законні повноваження, тому відсутні підстави для визнання його недійсним.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст.116,118, 121-120, 152, ЗК України , ст.ст. 3, 5, 12, 13, 16, 18, 258, 263-265, 268, 273, 354,-355ЦПК України-
В задоволенні позову ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуки Агроінвест» про визнання наказу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: О.Ільченко