ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2017 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є АТ КБ Приватбанк, посилалися на те, що 22 жовтня 2004 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNG0G000005107, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6644 доларів США. У забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 22 жовтня 2004 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №DNG0G000005107, предметом якого є 38/100 частин домоволодіння, загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 17,70 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Згідно з п.7 договору іпотеки, 38/100 домоволодіння буде належить в майбутньому іпотекодержателю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 22 жовтня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. за № 5542. Свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ КБ Приватбанк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року у справі № 200/3080/14-ц було звернуто стягнення на предмет іпотеки - на 38/100 частин домоволодіння, загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 17,70 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNG0G000005107 від 22 жовтня 2004 року. Відповідач із будинку добровільно не виселяється. На підставі викладеного АТ КБ Приватбанк просили суд виселити відповідача, який зареєстрований та проживає у житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк. Виселено ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк судовий збір у розмірі 2067 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду від 22 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ Приватбанк просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2004 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNG0G000005107, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6644 доларів США (а.с.5, 6).

У забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 22 жовтня 2004 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № DNG0G000005107, предметом якого є 38/100 домоволодіння, загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 17,70 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7, 8).

Згідно з п.7 договору іпотеки 38/100 частин домоволодіння буде належати в майбутньому іпотекодержателю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 22 жовтня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. за р. № 5542.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року у справі № 200/3080/14-ц за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, виселення було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - 38/100 домоволодіння, загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 17,70 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNG0G000005107 від 22 жовтня 2004 року. У задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1 відмовлено в зв`язку з їх передчасністю, оскільки не надано підтвердження про направлення банком на адресу відповідача вимоги про звільнення квартири (а.с.9-11).

22 січня 2016 року банк направив ОСОБА_1 рекомендованим листом вимогу про добровільне звільнення будинку загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 17,70 кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12, 13).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк, суд першої інстанції послався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Положеннями частин 1 і 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення, а в частині третій - порядок виселення громадян.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Виселення громадян з іпотечного майна, придбаного за рахунок кредитних коштів, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання (частина четверта статті 109 ЖК УРСР).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР.

За змістом цих норм особам, яких виселяють з жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

У справі встановлено, 22 жовтня 2004 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNG0G000005107, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6644,00 доларів США (а.с.5, 6).

У забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 22 жовтня 2004 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № DNG0G000005107, предметом якого є 38/100 домоволодіння, загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 17,70 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7, 8).

Згідно з п.7 договору іпотеки, 38/100 частин домоволодіння буде належати в майбутньому іпотекодержателю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 22 жовтня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. за р. № 5542.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконував. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року у справі №200/3080/14-ц за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, виселення було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - 38/100 домоволодіння, загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 17,70 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNG0G000005107 від 22 жовтня 2004 року. У задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1 відмовлено в зв`язку з їх передчасністю, оскільки не надано підтвердження про направлення банком на адресу відповідача вимоги про звільнення квартири (а.с.9-11).

Встановлено, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, виселення скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку (а.с.119).

До теперішнього часу рішення у вказаній справі позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, виселення судом не ухвалено (а.с.119).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, банк посилався на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року у справі №200/3080/14-ц за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, виселення, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки, та на те, що відповідач вимоги банку не виконав та не виселився із житлового будинку, який є предметом іпотеки (а.с.2,3).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазанчити, 22 січня 2016 року банк направив ОСОБА_1 рекомендованим листом вимогу про добровільне звільнення будинку загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 17,70 кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12, 13).

Доказів на підтвердження отримання відповідачем вимоги банку про його виселення із будинку суду надано не було.

Крім того, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, виселення скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку і до теперішнього часу рішення у цій справі судом не ухвалено.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про виселення з будинку, який є предметом іпотеки, є передчасними.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ Приватбанк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2017 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про виселення скасувати.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про виселення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді