У Х В А Л А

29 березня 2021 року

м. Київ

справа № 463/5409/20

провадження № 61-3780ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області, Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Львівської області, Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 100 000 грн шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку для здійснення казначейського обслуговування.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 рокудану справу визнано малозначною та відкрито спрощене провадження у справі.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

05 березня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2021 року.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області, Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков