Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/246/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 287/246/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олевського районного суду Житомирської області знаходиться цивільна справа № 287/246/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

01.04.2021 року від відповідача по справі ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді, яку він мотивує тим, що захисником своїх цивільних прав та обов`язків ОСОБА_1 було обрано адвоката ОСОБА_3 , в свою чергу суддя Винар Л.В. є головуючим у кримінальному провадженні № 0000812 від 21.08.2018 року за обвинуваченням адвоката ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Процесуальний статус ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під головуванням судді ОСОБА_4 «обвинувачений», що, на думку відповідача може ставити його представника у певну неформальну залежність від позиції цього судді, а суддя може бути упередженим при розгляді цієї цивільної справи. Крім цього, в процесі розгляду вказаної цивільної справи ОСОБА_1 подавалась на суддю ОСОБА_4 скарга до Вищої ради правосуддя у зв`язку з порушенням ним норм процесуального права під час здійснення правосуддя. А тому, вказані обставини викликають у ОСОБА_1 сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 , а тому на його переконання, суддя Винар Л.В. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасника справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав для виклику учасників справи, а тому ухвала постановлена без їх участі.

Дослідивши заяву про відвід судді, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються. (ч.ч. 2, 3, 5 ст. 40 ЦПК України). На цей час в суді здійснює правосуддя один суддя.

Судом приймається до уваги те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах верховенства права, законності, поваги до честі і гідності та рівності перед законом і судом. Основою правової та соціальної держави, якою є Україна, є діяльність її державних органів та посадових осіб, що направлені на забезпечення гарантій прав і законних інтересів учасників суспільних правовідносин з тим, щоб кожна особа в силу принципу правової визначеності усвідомлювала належні гарантії для реалізації її прав задля досягнення мети для якої їй надані такі права.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав і свобод особи є закріплення права на судовий захист. Крім того, право на справедливий суд закріплене у нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Зокрема, принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Крім того, у ч. 1 ст. 6 Конвенції прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини, у першу чергу, - виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

У рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушенням ст. 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви №76556/01 та 38779/04, рішення від 08.07.2010, п. 97).

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи зміст п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, оскільки у особи виникли сумніви у неупередженості судді, як вони можуть виникнути і у стороннього спостерігача за обставин, що склалися, суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що незадоволення відводу може сприйматися стороною як порушення її права на справедливий суд.

Дійсно в провадженні судді Винара Л.В. перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000812 від 21.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Засідання у цій справі проведено 31.03.2021 року. ОСОБА_3 є представником ОСОБА_1 у цивільній справі № 287/246/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та поділ спільного майна подружжя на підставі договору про надання правової допомоги у цивільній справі № 40 від 14.11.2017 року, що міститься в матеріалах справи (а.с. 94-96).

Також, слід зазначити, що відповідачем по справі ОСОБА_1 подавалася скарга до Вищої ради правосуддя на суддю Винара Л.В. у зв`язку порушенням суддею, на думку ОСОБА_1 , норм процесуального права під час здійснення правосуддя у цій справі.

Вказані обставини не повинні, проте викликають і породжують або можуть викликати у осіб, які беруть участь у справі, зокрема, відповідача, сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді цієї справи.

За змістом ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом, десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що про те, що в провадженні судді Винара Л.В. перебуває кримінальна справа та обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000812 від 21.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_1 при розгляді цивільної справи № 287/246/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та поділ спільного майна подружжя, могло стати відомо ОСОБА_1 в тому числі і на дату подачі заяви про відвід судді, чи в переддень цього, оскільки засідання у справі про обвинувачення ОСОБА_3 , проведено 31.03.2021 року, а тому суддя вважає за можливе розглянути вказану заяву про відвід на даній стадії судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на однозначну та принципову позицію ОСОБА_1 , з метою сприяння захисту прав, свобод та інтересів учасників справи, задля усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивного і неупередженого проведення судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлений відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ч. ч. 3, 5 ст. 36 ч. ч. 1, 2, 3, 5, 7, 8, 11 ст. 40 , ст. 41, 258-261 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 суд, -

УХВАЛИВ:

В цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та поділ спільного майна подружжя задовольнити заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді.

Справу передати до канцелярії суду для її автоматизованого розподілу відповідно до норм ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Винар