Справа № 183/4118/20
№ 2/183/899/21

У Х В А Л А
02 квітня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Устименко М.О.,
розглянувши, в підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме недобудованим житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме недобудованим житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,
представника позивача ОСОБА_4 ,
представника третьої особи Петречко А.М.,-
29 липня 2020 року позивач звернулася до суду із вищеозначеним позовом.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року по справі було відкрите провадження, триває підготовчий розгляд справи.
Ухвалою суду від 26 січня 2021 року залучено в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у цивільній справі № 183/4118/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме недобудованим житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - ОСОБА_3 .
Прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (183/5850/20, 2/183/1353/21) ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме недобудованим житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 до спільного розгляду з позовом (183/4118/20, 2/183/899/21) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме недобудованим житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
02 квітня 2021 року канцелярією суду зареєстровано клопотання представника відповідача ОСОБА_5 , про зупинення провадження у справі, мотивоване, зокрема тим, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вищевказана цивільна справа. Крім того, в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа № 183/4550/20 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільному майні та визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним.
Представник відповідача зазначає, що в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу недобудованого будинку АДРЕСА_1 від 26.06.2019 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенко А.Г. за р. № 1-1036 та визнання недійсним договору купівлі-продажу недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1 від 26.08.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєвою О.С. за р. № 820, виключить питання про визнання ОСОБА_9 втративши право користування спірним житловим приміщенням, а тому представник відповідача посилаючись на вимоги п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, просила зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням по справі № 183/4550/20.
Представник відповідача в підготовче судове засіданні не з`явилася.
Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про зупинення провадження по справі.
Представник третьої особи в підготовчому судовому засіданні також заперечував проти заявленого клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників справи, дійшов до наступного висновку.
Одним із завдань та основних засад цивільного судочинства, визначеного ст.2 ЦПК України, є розумність строків розгляду справи.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Відповідно до ч. 4 суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
У відповідності до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
При цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Доводи, викладені представником відповідача у клопотанні про зупинення провадження по справі, у сукупності з поданими в ході розгляду справи доказами, не дають суду підстав для задоволення клопотання представника відповідача та зупинення провадження у даній справі. Навпаки, зібрані докази по справі дозоляють суду встановити та оцінити обставини, які є предметом цього судового розгляду без вирішення питання та оцінки доказам, які містяться у справі № 183/4118/20.
На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ст. 260 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Відмовити представнику відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Сорока О.В.