30.03.2021 Суддя Шевченко С. В..
Справа № 644/5134/13-ц
Провадження № 2-п/644/34/21
У Х В А Л А

30 березня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Шевченко С.В., розглянув заяву представника відповідача адвоката Шамраєва М.Є. про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шамраєва М.Є. про перегляд заочного рішення суду від 23.12.2013 ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту. По між іншим, вказана заява містить клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення. В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу такої заяви представник відповідача посилався на те, що відповідачка ОСОБА_1 копію заочного рішення суду не отримувала, про рішення дізналася коли до неї звернулися представники ТОВ «Укрдебт плюс» з повідомленням про необхідність сплатити заборгованість за рішенням суду, оскільки на підставі договору про відступлення права вимоги до ТОВ «Укрдебт плюс» перейшли права вимоги за кредитним договором укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, також представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 не отримувала і судову кореспонденцію та не була повідомлена про час та місце розгляду справи. Зауважив, що суд не повідомив відповідача належним чином про розгляд справи, розглянувши позов у її відсутність, чим допустив порушення норм процесуального права.

Ознайомившись з клопотанням про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити, а заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пунктів 6,7 частини 2статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. З урахуванням положень ч.13 ст.7, ст.126 ЦПК України питання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення здійснюється в письмовому провадженні. Відповідно до положень ч. 2 ст. 228 ЦПК України в редакції, що діяла на момент ухвалення заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ст.126 ЦПК України в редакції, що діє на момент подачі заяви про поновлення строку, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 5 ст.127 ЦПК України, в редакції, що діє на момент подачі заяви про поновлення строку, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Встановлено, що заочним рішенням суду від 23.12.2013 позовну заяву Публічного акціонерного товариства Дельта Банк задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за договором кредиту №0 від 27.10.2007 року у розмірі 2007077,47 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 1 232 540,59 грн. з яких: прострочена заборгованість - 254 866,80 грн.; сума заборгованості за відсотками - 774 536,89 грн., з яких прострочена заборгованість - 226 477,90 грн.

Суд звертає увагу, що надані представником відповідача копії документів щодо фактичного місця проживання ОСОБА_1 , за наявності офіційно зареєстрованого місця проживання, не свідчать про наявність істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення останньою процесуальних дій.

Поряд з цим, як свідчить заочне рішення та дані електронної картки в автоматизованій системі документообігу суду ОСОБА_1 були направлені судові виклики на адресу її реєстрації станом на час розгляду справи і судові виклики були отримані, що підтверджувалося зворотними повідомленнями, які повернулися на адресу суду, і саме цей факт знайшов своє відображення у тексті заочного рішення і слугував для його ухвалення.

Таким чином, враховуючи, що заочне рішення суду містить відомості щодо отримання відповідачами судових викликів і заявником не наведено інших поважних причин пропуску строку, які б свідчили про існування об`єктивно непереборних і пов`язаних з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій обставинами, які б перешкоджали відповідачці з 23.12.2013 року звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення протягом строку передбаченого для перегляду заочного рішення, суд не вбачає підстав для поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

З урахуванням положень ч.2 ст.126 ЦПК України, а також враховуючи, що представникові ОСОБА_1 адвокату Шамраєву М.Є. відмовлено в поновленні строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення суду від 23.12.2013 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 13 ст.7, ст.ст.126,260,353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Шамраєва М.Є. про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 23.12.2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту- відмовити.

Заяву представника представника ОСОБА_1 адвоката Шамраєва М.Є. про перегляд заочного рішення суду від 23.12.2013 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через районний суд.

Суддя С.В. Шевченко