КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3851/2021
справа №752/6196/13-ц
УХВАЛА

25 березня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В., за участю секретаря судових засідань Чепур Н.К., розглянувши заяву про самовідвід судді Соколової В.В..-

встановив:

В березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Торговий дім "Інтерсервіс", ОСОБА_2 , третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на об`єкт інвестування, зобов`язання виконати договірні зобов`язання, зобов`язання зареєструвати право власності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2012 року, ухваленим у складі колегії суддів: Усика Г.І., Соколової В.В., Слободянюк С.В., рішення суду першої інстанції скасовано, позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2012 року рішення апеляційного суду скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2014 року за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2011 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Не погодившись з ухваленим рішенням, представником ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , який не брав участі у справі, подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2021 року визначено склад колегії суддів для розгляду апеляційної скарги у складі: Поліщук Н.В. (головуючий суддя), Соколова В.В., Андрієнко А.М.

Суддею Соколовою В.В. заявлено самовідвід у зв`язку із тим, що вона входила до складу колегії суддів Апеляційного суду міста Києва під час розгляду апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2011 року. Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2012 року скасовано рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2012 року, який розглядав справу у складі, зокрема, судді Соколової В.В., є передбачені законом підстави для самовідводу судді.

Відповідно до частини 1 статті 37 ЦПК України:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 37 ЦПК України:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (пункт 1 статті 6 Конвенції).

Наявність безсторонності відповідно до пункт 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суду повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

(Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України")

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи.

(Рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти")

Беручи до уваги, що суддя Соколова В.В. входила до складу колегії суддів апеляційного суду під час перегляду справи, висловила свою правову позицію, що зазначена в ухваленому рішенні, з метою усунення обставин, які могли б викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді в учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про самовідвід судді.

Керуючись ст.ст. 37, 39, 40, 41 ЦПК України, суд,-

У ХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Соколової В.В. про самовідвід.

Справу №752/6196/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Торговий дім "Інтерсервіс", ОСОБА_2 , третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на об`єкт інвестування, зобов`язання виконати договірні зобов`язання, зобов`язання зареєструвати право власності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації передати до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України, судді замість самовідведеної судді Соколової В.В.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова