УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Жукової Д.Д.,

за відсутності сторін,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін заяву представника Другого воєнізованого гірничорятувального загону про роз`яснення рішення ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Другого воєнізованого гірничорятувального загону про виплату одноразової допомоги при виході на пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 16 березня 2021 року звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення Лисичанського міського суду Луганської області ухваленого 08 вересня 2020 року у справі № 415/8536/19, яким позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з Другого воєнізованого гірничорятувального загону на його користь невиплачену одноразову допомогу при звільненні у розмірі 31 201,35 грн.

В обґрунтування вказаної заяви посилається на незрозумілість рішення в частині оподаткування стягнутої невиплаченої одноразової допомоги при звільненні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Оскільки необхідності виклику сторін в судове засідання судом не встановлено, розгляд заяви проводиться без їх виклику.

Частиною 1 статті 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Судом встановлено, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 08 вересня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 задоволена в повному обсязі та стягнуто з відповідача - Другого воєнізованого гірничорятувального загону на користь ОСОБА_1 невиплачену одноразову допомогу при звільненні у розмірі 31 201,35 грн.

Постановою Луганського апеляційного суду від 19 січня 2021 року апеляційну скаргу Другого воєнізованого гірничорятувального загону залишено без задоволення, а рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 08 вересня 2020 року залишено без змін.

Заявнику не зрозуміло рішення в частині необхідності відрахування з суми стягнутої з відповідача податку та військового збору. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У ст. 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 168.1.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Базою оподаткування відповідно до ст. 164 ПК України є загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Виключний перелік доходів які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, передбачений ст. 165 ПК України та не включає виплату заробітної плати, грошової (вихідної) допомоги при виході на пенсію (у відставку) та виплату, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності.

Так відповідно до п. 164.2.20 ст. 164 ПК України вихідна допомога включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб та оподатковується за ставкою 18 %.

Також відповідно до п.п. 1.2, 1.3. п. 16-1 підрозіду 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України розмір вихідної допомоги при звільненні підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 %.

Таким чином, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, грошова (вихідна) допомога при виході на пенсію (у відставку) обраховуються без віднімання сум податків та зборів.

Податки і збори із суми вихідної допомоги, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

При ухваленні рішення належна позивачу до виплати сума була обрахована з дотриманням вимог закону, тобто без віднімання сум податків та зборів, рішення суду в цій частині відповідає критеріям визначеності та ясності: воно логічне, чітке і зрозуміле, його зміст викладений чітко та не містить протиріччя, однак з метою належного та правильно виконання судового рішення, суд вважає за необхідне заяву представника Другого воєнізованого гірничорятувального загону задовольнити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 271, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Другого воєнізованого гірничорятувального загону про роз`яснення судового рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 08 вересня 2020 року задовольнити.

Роз`яснити, що стягнута за рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 08 вересня 2020 року з Другого воєнізованого гірничорятувального загону на користь ОСОБА_2 вихідна допомога в розмірі 31 201,35 грн є об`єктом оподаткування.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання в порядку передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.Ю. Луньова