Справа № 753/3812/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

установив:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення розмір витрат на утримання сина значно зріс, та розмір аліментів які вона отримує є меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час син навчається в коледжі на контрактній основі. Сума оплати за навчання за період з 01.09.2019 року по 31.01.2020 року складає 8 250,00 грн., які вона оплачує частками щомісячно по 1 650,00 грн. Син стипендії не отримує. Крім того, нею щомісячно витрачається 10 000 грн. на харчування, придбання одягу за сезоном, на харчування у навчальному закладі, проїзд, додаткові заняття з математики, англійської мови, відвідування стоматолога тощо. Крім того, син має власне хобі - відвідування щороку табору «Експедиція», який вона також оплачує. Тоді як відповідач у 2019 році придбав автомобіль, що свідчить про можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000 грн.

Позивач в судовому засіданні обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що вказаний розмір аліментів розрахований із витрат на утримання дитини.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що його дохід становить 5 600 грн., і рівень його доходів не змінився. Крім того, він має родину. Можливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі не має. Раніше він працював водієм, тепер працює електриком, розмір заробітної плати не змінився. Він згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, боргів зі сплати аліментів не має.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Даний позов зареєстровано в Дарницькому районному суді м. Києва 26.02.2020 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.03.2020 року матеріали справи передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва.

04.06.2020 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва.

09.06.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2020 року позовна заява залишена без руху.

03.07.2020 року позивачем надано документи на виконання ухвали суду.

09.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

12.10.2020 року по справі ухвалено заочне рішення.

Ухвалою від 08.02.2021 року заочне рішення скасовано.

В суді встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2012 року та до повноліття дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

28.08.2018 року набув чинності Закон України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», яким внесено зміни до ст. 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

Позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках.

По даній справі встановлено, що дитина сторін проживає з матір`ю та перебуває на утриманні позивача, розмір аліментів, які відповідач має сплачувати становить 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

По даній справі позивач просить суд збільшити розмір аліментів до 5 000,00 грн. у зв`язку із збільшенням забезпечення потреб дитини.

В суді встановлено, що 12.08.2016 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 , від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Довідки про доходи, виданої ТОВ «Міжнародна тенісна академія» 19.11.2020 року, ОСОБА_2 з 14.08.2020 року працює в Товаристві, та отримує заробітну плату - серпень 3 107,50 грн., вересень - 5 650,00 грн., жовтень - 5 650,00 грн., з якої вираховуються аліменти.

В судовому засіданні оглянуто Довідку про доходи відповідача, за змістом якої установлено, що розмір доходів відповідача не змінився.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

По даній справі позивач не надала доказів щодо покращення фінансового стану відповідача та можливості сплати аліментів у заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-78, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 01.04.2021 року.

Суддя: