РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Соболєва І.П., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М., за участю представника позивача адвоката Левицької Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катерина Валеріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 2005 року вона проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю. 30.08.2007 вона була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . 03.07.2008 зазначена квартира була приватизована по Ѕ частині на неї та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її співмешканець ОСОБА_2 . До самої смерті ОСОБА_2 вони проживали як родина та вели спільне господарство однією сім`єю без укладення шлюбу. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 . Інших спадкоємців за заповітом чи за законом 1-3 черги у ОСОБА_2 немає, заяв про прийняття спадщини, що відкрилася після його смерті, крім неї, ніхто не подавав. Вона є спадкоємцем 4 черги, оскільки на протязі 15 років перебувала у фактичних шлюбних відносинах із померлим. 15.06.2020 приватним нотаріусом ЗМНО Сенченко К.В., на підставі заяви позивача було заведено спадкову справу № 13/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Постановою нотаріуса від 04.12.2020 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину через те, що не надано документів на підтвердження факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 .

Тому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років із ОСОБА_2 з 2005 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 як спадкоємця четвертої черги, після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 16.12.2020 відкрито загальне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

18.01.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач просить розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення з урахуванням наданих заперечень.

Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити позов з підстав, зазначених в ньому.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони давно знайомі з позивачем та ОСОБА_2 . Останні проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року. Вони часто зустрічалися та були у позивача з ОСОБА_2 вдома. Вони жили однією родиною, піклувалися один про одного, вели спільне господарство. Вони не зареєстрували шлюб, але повінчалися у церкві. Після смерті ОСОБА_2 позивача організувала похорон коханого чоловіка.

Заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши показання допитаних судом свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення даного спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного кодексу України.

За змістом частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

В рішенні Конституційного Суду України у справі №5-рп/99 від 03.06.1999 зазначено таке. До членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2019 року по справі № 588/350/15.

Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показами свідків.

Судом встановлено, що 30.08.2007 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 30.08.1994, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

03.07.2008 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право власностіпо Ѕ частину кожний квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 .Відповідно до свідоцтва про поховання № НОМЕР_4 від 04.06.2020 ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 на Правобережному кладовищі.

Постановою нотаріуса від 04.12.2020 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину через те, що не надано документів на підтвердження факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 .

У п. 21 Постанови ВСУ 30.05.2008 № 7 „ Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що „подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Факт про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за заповітом чи законом у ОСОБА_6 немає, заяв про прийняття спадщини, що відкрилася після його смерті, крім ОСОБА_1 заяв про прийняття спадщини ніхто не подавав, що встановлено зі спадкової справи № 13/2020.

Суд вважає, що надані позивачем докази відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України є допустимими, достовірним та достатніми і у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, дані про їх заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні.

З огляду на те, що на факт свого спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини позивачем підтверджено належними та допустимими доказами, то суд приходить до висновку, що позивач довела те, що вона з 2005 року спільно проживала з ОСОБА_2 та була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, які полягали у взаємодопомозі один одному, здійснила поховання. Тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 76-81,89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років із ОСОБА_2 з 2005 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_2 , як спадкоємця четвертої черги, після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 березня 2021 року.

Повне рішення складено 30 березня 2021 року.

Суддя І.П. Соболєва