Постанова

Іменем України

31 березня 2021 року

м. Київ

справа № 686/4643/18

провадження № 61-279св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Спірідонової Т. В., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») про визнання договорів поруки припиненими.

Позов мотивований тим, що 24 січня 2008 року відповідачі уклали договір кредитної лінії № 754277/МБ, за умовами якого відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра») надало ОСОБА_2 кредит у розмірі 110 000,00 дол. США на строк до 23 січня 2015 року під 14,4% річних.

За договором поруки від 25 січня 2008 року № 754277/2, до якого додатковим договором від 28 лютого 2008 року № 1 внесені зміни, позивач поручилася перед банком за виконання ОСОБА_2 обов`язків з повернення кредитних коштів. Також виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором забезпечено іпотекою нерухомого майна.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2014 року договір іпотеки від 25 січня 2008 року, укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 , визнано недійсним. Зазначене рішення змінило коло зобов`язань ОСОБА_2 та збільшило обсяг відповідальності позивача як поручителя, до того ж, укладаючи договір поруки, вона добросовісно помилялася у фінансовому забезпеченні виконання ОСОБА_2 обов`язків за кредитним договором.

На підставі викладеного, позивач просила суд визнати договір поруки від 25 січня 2008 року № 754277/2 та додатковий договір від 28 лютого 2008 року № 1 до цього договору поруки припиненими.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року позов задоволено.

Визнано договір поруки від 25 січня 2008 року № 754277/2 та додатковий договір до договору поруки від 28 січня 2008 року № 1 укладений між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 припиненими.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» в особі Хмельницького відділення ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що порука ОСОБА_1 припинилася у зв`язку зі зміною основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, та у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору поруки. ОСОБА_1 вчинила правочин під впливом помилки.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

ПАТ КБ «Надра» подало апеляційну скаргу на рішення місцевого суду.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, у позові відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що судове рішення про визнання недійсним договору іпотеки, яким також забезпечувалося зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором, не призвело до зміни основного зобов`язання. За таких обставин висновок суду першої інстанції про припинення поруки ОСОБА_1 на підставі частини першої статті 559 ЦК України є необґрунтованим.

Матеріали справи не містять об`єктивних і достатніх доказів про те, що мала місце зміна зобов`язання ОСОБА_2 за договором кредитної лінії від 24 січня 2008 року № 754277/МБ без згоди поручителя ОСОБА_1 , внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення місцевого суду залишити в силі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

Справа надійшла до Верховного Суду 28 січня 2019 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправомірно відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Надра» на рішення місцевого суду, оскільки банком пропущено визначений законом строк на апеляційне оскарження; суд апеляційної інстанції розглянув справу без повідомлення позивача; не врахував, що у зв`язку із визнанням недійсним договору іпотеки відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2008 року у справі № 686/7763/14 збільшилась відповідальність поручителя без його згоди на це, що є підставою для припинення поруки; крім того не взяв до уваги, що додатковою угодою від 28 лютого 2008 року № 1 до договору кредитної лінії № 754277/МБ змінено процентну ставку за користування траншем, без згоди позивача; договором поруки від 25 січня 2008 року № 754277/2 не встановлено строку, після якого порука припиняється, тому відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не звернувся із вимогою до поручителя, порука припинилась.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну касаційної скарги.

Частиною першою статті 398 ЦПК України встановлено, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

З огляду на те, що ОСОБА_1 подала заяву про зміну касаційної скарги після спливу встановленого для цього строку та не обґрунтовувала підстави для його поновлення, Верховний Суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 24 січня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», яке у подальшому змінило свою назву на ПАТ «КБ «Надра», і ОСОБА_2 укладено договір кредитної лінії № 754277/МБ, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 110 000,00 дол. США на строк до 23 січня 2015 року під 14,4% річних (а. с. 9).

Виконання позичальником грошового зобов`язання за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_1 .

За договором поруки від 25 січня 2008 року № 754277/2, до якого додатковим договором від 28 лютого 2008 року № 1 внесені зміни, позивач поручилася перед ПАТ «КБ «Надра» за виконання ОСОБА_2 обов`язку з повернення кредиту, сплати процентів, пені та інших платежів. У випадку невиконання позичальником зобов`язання за кредитним договором боржник і поручитель мали відповідати перед банком як солідарні боржники (а. с 7 - 8).

Крім того, з метою майнового забезпечення зобов`язання за договором кредитної лінії № 754277/МБ 25 січня 2008 року укладено договір іпотеки (а. с. 10 - 11).

Відповідно до пункту 1.1. договору іпотеки іпотекодавець (батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ) з метою забезпечення виконання зобов`язання, що випливає із кредитного договору передає у іпотеку нерухоме майно, а саме - садовий будинок, що розташований за адресою: м. Хмельницький, CT «Промінь» та земельну ділянку площею 0,0600 га.

Зазначений договір іпотеки від імені ОСОБА_3 підписано ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої 20 грудня 2007 року за № 1645 приватним нотаріусом Шешуряк О. В.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі № 2218/13632/2012 встановлено, що підпис ОСОБА_3 на довіреності, посвідченій 20 грудня 2007 року за № 1645 приватним нотаріусом Шешуряк О. В., є підробленим, а сама довіреність нікчемна.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2014 року договір іпотеки, укладений 25 січня 2008 року між банком і ОСОБА_3 визнано недійсним (а. с. 12 - 13).

Матеріали справи не містять доказів про те, що мала місце зміна зобов`язання ОСОБА_2 за договором кредитної лінії від 24 січня 2008 року № 754277/МБ без згоди поручителя ОСОБА_1 , внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у позові суд апеляційної інстанції, виходив з того, що судове рішення про визнання недійсним договору іпотеки, яким також забезпечувалося зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором, не призвело до зміни основного зобов`язання. За таких обставин висновок суду першої інстанції про припинення поруки ОСОБА_1 на підставі частини першої статті 559 ЦК України є необґрунтованим.

Матеріали справи не містять доказів про те, що мала місце зміна зобов`язання ОСОБА_2 за договором кредитної лінії від 24 січня 2008 року № 754277/МБ без згоди поручителя ОСОБА_1 , внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з частиною другою статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Підстави для припинення поруки передбачені частинами першою- третьою статті 559 ЦК України, зокрема порука припиняється: з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 , зазначала, що надана нею порука припинилася у зв`язку зі зміною основного зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором, оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2014 року договір іпотеки від 25 січня 2008 року, укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 , визнано недійсним. Вважала, що зазначене рішення змінило коло зобов`язань ОСОБА_2 та збільшило обсяг відповідальності позивача як поручителя.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Аналіз норми частини першої статті 559 ЦК України дає підстави для висновку, що порука припиняється у разі зміни саме основного зобов`язання без згоди поручителя.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання, які спричинили до збільшення обсягу відповідальності поручителя, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. Зміна або припинення іншого додаткового (акцесорного) зобов`язання, яким забезпечено основне зобов`язання, не тягне за собою припинення поруки.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про те, що мала місце зміна зобов`язання ОСОБА_2 за договором кредитної лінії від 24 січня 2008 року № 754277/МБ без згоди поручителя ОСОБА_1 , внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку проте, що судове рішення про визнання недійсним договору іпотеки, яким також забезпечувалося зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором, не призвело до зміни основного зобов`язання.

Із справи відомо, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року поновлено ПАТ КБ «Надра» строк на апеляційне оскарження рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року (а. с. 109).

Отже, доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд неправомірно відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Надра» на рішення місцевого суду, оскільки банком пропущено визначений законом строк на апеляційне оскарження не можуть бути прийняті до уваги.

Із протоколу судового засідання від 05 грудня 2018 року вбачається, що представник позивача ОСОБА_4 приймала участь у розгляді справи та надавала суду пояснення (а. с. 132 - 133), тому доводи касаційної скарги проте, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без повідомлення позивача є необґрунтованими.

Відповідно до додаткового договору від 28 лютого 2008 року № 1 до договору поруки від 25 січня 2008 року № 754277/2 укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 змінено процентну ставку за користування кредитними коштами (а. с. 8).

Таким чином, аргументи викладені у касаційній скарзі щодо зміни процентної ставки за користування кредитними коштами, без відома позивача є необґрунтованими.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на докази, що були предметом дослідження й оцінки судом, та переважно спрямовані до необхідності переоцінки доказів у справі, що, відповідно до статті 400 ЦПК України, виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому підстави для скасування судових рішень відсутні.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська