Дата документу 24.03.2021
Справа № 334/449/21
Провадження № 2/334/1563/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 березня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Турленко К.С.,

позивача не з`явився,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 12 124,13 гривень, з яких: заборгованість по кредиту 6 578,92 грн., заборгованість по відсотках 1,08 грн., заборгованість за щомісячними процентами 1 704,73 грн., заборгованість по пені 3 839,40 грн.

В обґрунтування своїх вказує на те, що 27.02.2018 року ОСОБА_1 подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяву № від 27.02.2018 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом із Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем, як позичальником, а також отримав примірник кредитного договору та погодив отримання шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР».

Відповідач отримав кредит в сумі 7078,80 грн.

09.12.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги № 20191209, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20191209 від 09.12.2019, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 12 124,13 грн., яку й просить стягнути.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2021 року відрито спрощене провадження у справі, судове засідання призначено на 02.03.2021 року.

Судове засідання, яке відбулось 02.03.2021 року відкладено на 24.03.2021 року у зв`язку із неявкою відповідача. Будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу суду відповідач не надав.

Судові виклики надіслані судом на зареєстровану адресу відповідача повернулись із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Частиною сьомою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав відповідні заяви у яких просить справу розглядати у відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.

Частиною четвертою статті 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

27.02.2018 року відповідачем ОСОБА_1 підписано заяву № на отримання від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредиту у розмірі 7 078,80 грн. (а.с. 5).

Того ж дня відповідач підписав заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та паспорт кредиту (а.с. 6-9).

На отриманий споживчій кредит відповідач придбав, визначені у товарному чеці (а.с. 10) та видатковій накладній (а.с. 12) товари та послуги.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач неналежним чином виконав свій обов`язок щодо оплати кредиту та здійснив лише часткове його погашення у розмірі 1100 грн.

09.12.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги № 20191209, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників, зокрема, й до відповідача (а.с. 23-26).

23.12.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та необхідність сплатити борг на користь нового кредитора.

Відповіді на вказане повідомлення суду не надано.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

09.12.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20191209, відповідно до якого до кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 23-26).

Згідно п. 1.2 договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (а.с. 23-26).

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», ні на рахунки позивача.

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником та сплатив за рахунок отримуваного позичальником кредиту суми грошових коштів.

Факт підписання сторонами заяви № від 27.02.2018 на отримання кредиту від ТОВ «ФК ЦФР» та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами шляхом підписання заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, заяви № від 27.02.2018 на отримання кредиту та паспорта кредиту № 2482681.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк на який надається кредит становить 24 місяці, відповідно до порядку повернення кредиту граничний термін користування кредитом 27.02.2020.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав у борг погашено лише на суму 1100 грн.

Таким чином, заборгованість за тілом кредиту складає 6578,92 грн., а тому підлягає стягненню з відповідача.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по відсотках 1,08 грн., заборгованість за щомісячними процентами 1 704,73 грн., заборгованість по пені 3 839,40 грн.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що згідно з пунктом 6 паспорту кредиту № 2482681, що підписаний позичальником, передбачено умови щодо порядку повернення кредиту; кількості та розміру платежів, періодичність внесення платежів (графік погашення заборгованості).

Порядок повернення кредиту (графік погашення заборгованості) повністю відповідає умовам договору, що досягнуто між сторонами.

Відповідно до умов кредитування досягнуто згоду щодо строку на який надається кредит (24 місяці).

Пунктом 7 паспорту кредиту № 2482681 передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше за 15 % від суми прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів.

Таким чином, при укладенні кредитного договору сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, зокрема, визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Так, підписавши договір, відповідач засвідчив, що він погодився з його умовами та своєї згоди на укладення договору не відкликав.

Оцінюючи складові щомісячного платежу у розмірі 1 704,73 грн. суд вважає, що до платежу включено щомісячну плату за кредитом, яку позивач просив стягнути як плату за управління кредитом. Однак, аналізуючи правову природу даного платежу, суд дійшов висновку, що така сума є фактично щомісячними відсотками за користування кредитом, а не за управління кредитом, оскільки зі змісту укладеного договору кредиту вбачається, що плата за управління кредитом відсутня, а також відсутнє будь-яке застереження про дії кредитора з приводу такого управління. Умовами договору не передбачено стягнення з позичальника плати за управління кредитом, проте, з відповідачем узгоджено щомісячну плату в розмірі 3% від суми тіла кредиту.

Відтак, суд приходить до висновку, що 3% щомісячний платіж, який включений до загального щомісячного платежу, за своєю правовою природою є щомісячними відсотками за користування кредитом, а тому вважає за можливе стягнути такі платежі з відповідача.

Відповідно до розрахунку заборгованості до суми заборгованості за договором включена заборгованість, складові якої відповідають умовам договору, що узгоджені між сторонами та нарахована у межах строку надання кредиту, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, то розмір сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) 12 124 (дванадцять тисяч сто двадцять чотири) гривні 13 копійок боргу за кредитним договором № від 27.02.2018.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2021 року.

Суддя: Бредіхін Ю. Ю.