Справа № 755/5296/21
Провадження № 4-с/755/114/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за скаргою

"30" березня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність/дії приватного виконавця у рамках виконавчого провадження, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність/дії приватного виконавця у рамках виконавчого провадження, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою, суд дійшов таких висновків.

Заявник звернувся до суду із скаргою, у якій просить визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. щодо ненадання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. щодо звернення стягнення на майно, зокрема, на грошові кошти боржника, зобов`язати скасувати стягнення.

Скарга мотивована тим, що 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис № 8780 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 7 889,00грн.

На підставі вказаного виконавчого напису 29 травня 2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № 62207682.

В рамках проведення виконавчих дій з виконання вказаного виконавчого напису приватним нотаріусом винесено ряд постанов, а саме: постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 29 травня 2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29 травня 2020 року, постанову про арешт коштів боржника від 29 травня 2020 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21 серпня 2020 року.

Заявник вважає, що приватний виконавець не мав підстав для відкриття виконавчого провадження та винесення вказаних вище постанов, оскільки боржник не зареєстрований в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Вирішуючи питання юрисдикції (підсудності) скарги, суд виходить з такого.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду був урегульований у статті 74 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, визначений у розділі VII ЦПК України, в якому йдеться про те, що скарга сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, підлягає розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ.

Порядок реалізації судового контролю за виконанням судових рішень визначено у статтях

447-453 розділу VII ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України справи в судах попередніх інстанцій, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналогічний за змістом припис закріплений у частині першій статті 287 КАС України.

Отже, за правилами адміністративного судочинства можуть бути оскаржені рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчі документи, видані іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 346/79/17, провадження № 14-471 цс 19.

Оскільки поданою скаргою заявник оскаржує дії приватного виконавця щодо виконання не судового рішення у цивільній справі, а документа, виданого приватним нотаріусом, тобто іншою посадовою особою, а не судом, суд приходить до висновку про підвідомчість даного спору адміністративному суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою, оскільки така скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 186, 260, 261, 447-449 ЦПК України, законом України «Про виконавче провадження», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність/дії приватного виконавця у рамках виконавчого провадження, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя О.О. Хромова