ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/449/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Садік Н. Д.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/18735/20 за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2020 року (суддя Шевцова Л. М., повне судове рішення складено 31 грудня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про визнання протиправним і скасування рішення, визнання права на виключення квартири з числа службових та зобов`язання до вчинення дій.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що він проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України у Хмельницькій області з 19 травня 2005 року до 14 грудня 2018 року і перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Під час проходження служби отримав у користування службову квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 33,1 кв. м, загальною площею 56,7 кв. м. На час подання позову у квартирі зареєстровані і проживають крім нього дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 , бабуся ОСОБА_6

03 жовтня 2019 року йому встановлена друга група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.

Відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про приватизацію державного житлового фонду» він із членами сім`ї мають право на безоплатне передання у власність квартири, у якій вони проживають.

24 жовтня 2019 року звернувся до Управління СБУ у Хмельницькій області із заявою про виключення зазначеної квартири із числа службових житлових приміщень. Рішенням житлово-побутової комісії Управління СБУ у Хмельницькій області від 05 грудня 2019 у задоволенні його заяви відмовлено з тих підстав, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, а не поранення, контузія, каліцтво або захворювання, одержане під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в районах антитерористичної операції у період її проведення. Вважає рішення незаконним, оскільки комісія при вирішенні заяви повинна була керуватися спеціальними нормативно-правовими актами, які спрямовані на конкретне регулювання питання організації забезпечення та надання військовослужбовцям СБУ та членам їх сімей житлових приміщень, а саме Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень.

Тому позивач просив визнати протиправним і скасувати рішення житлово-побутової комісії Управління СБУ у Хмельницькій області № 4 від 05 грудня 2019 року у частині відмови у задоволенні заяви про виключення із числа службових житлових приміщень квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ним право на виключення з числа службових житлових приміщень зазначеної квартири; зобов`язати житлово-побутову комісію Управління СБУ за встановленим порядком звернутися з клопотанням про виключення з числа службових житлових приміщень квартири АДРЕСА_1 житловою площею 33,1 кв. м, загальною площею 56,7 кв. м.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області № 4 від 05 грудня 2019 року у частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 про виключення із числа службових житлових приміщень двокімнатної квартири АДРЕСА_1 житловою площею 33,1 кв. м, загальною площею 56,7 кв. м. Визнано за ОСОБА_3 право на виключення з числа службових житлових приміщень зазначеної квартири та зобов`язано житлово-побутову комісію Управління Служби Безпеки України за встановленим порядком звернутися з клопотанням про виключення з числа службових житлових приміщень квартири АДРЕСА_1 житловою площею 33,1 кв. м, загальною площею 56,7 кв. м.

Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, та неповне з`ясування обставин справи. Суд не взяв до уваги, що причиною інвалідності позивача є захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, що відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, не є підставою для надання житла для постійного проживання. Твердження ОСОБА_3 у позовній заяві, що він звільнений з військової служби у зв`язку з інвалідністю не відповідає дійсності, а відповідно помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання житлового приміщення для постійного проживання як звільнена з військової служби особа, що стала інвалідом другої групи під час проходження служби. Крім того, суд не врахував вимоги законодавства про розмір житлової площі, яка може бути надана громадянам для постійного проживання. З урахуванням того, що ОСОБА_3 і його дружина уже приймали участь у приватизації житла, загальна житлова площа, яка може бути надана позивачеві та членам сім`ї для постійного проживання і подальшої приватизації, не може перевищувати 17,765 кв. м. Отримане службове приміщення має більшу площу.

У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. Представник позивача визнала її необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що з 19.05.2005 по 14.12.2018 ОСОБА_3 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України у Хмельницькій області (а.с. 175). З вересня 2015 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 57).

Відповідно до довідки МСЕК від 03.10.2019 ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи. Причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 190).

Позивач перебуває на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов: при виконавчому комітеті Кам`янець-Подільської міської ради з 25.11.2004 по 11.09.2014; при Управлінні СБУ у Хмельницькій області з 11.09.2014 по 20.03.2018; при виконавчому комітеті Кам`янець-Подільської міської ради з 20.04.2018 по теперішній час (а.с. 122, 124).

06 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Управління СБУ у Хмельницькій області із рапортом про надання йому службового приміщення, яке належить до житлового фонду Служби безпеки України (а.с. 139).

Відповідно до витягу з наказу № 183 від 12.06.2018 «Про надання службового житлового приміщення» і рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 02.08.2018 № 861 «Про надання службової квартири АДРЕСА_1 сім`ї ОСОБА_3 » позивачу на сім`ю з трьох осіб надана службова двокімнатна квартира АДРЕСА_1 житловою площею 33,1 кв. м, загальною площею 56,7 кв. м, отримана Управлінням відповідно до договору пожертви від 08.11.2017 № 190 (а.с. 143, 151).

17 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Управління СБУ у Хмельницькій області з рапортом про виключення з числа службових житлових приміщень двокімнатної квартири АДРЕСА_1 житловою площею 33,1 кв. м, загальною площею 56,7 кв. м (а.с. 161).

Згідно з протоколом № 2 засідання житлово-побутової комісії Управління СБУ у Хмельницькій області від 16.05.2019 рішенням житлово-побутової комісії Управління СБУ у Хмельницькій області відмовлено у задоволенні рапорта позивача про надання дозволу на виключення з числа службових житлових приміщень і надання для постійного проживання двокімнатної квартири по АДРЕСА_2 (а.с. 181-182).

24 жовтня 2019 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Управління СБУ у Хмельницькій області із заявою про виключення з числа службових житлових приміщень зазначеної вище квартири (а.с. 185-186).

Відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання житлово-побутової комісії Управління СБУ у Хмельницькій області від 05.12.2019 рішенням житлово-побутової комісії Управління СБУ у Хмельницькій області відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про виключення з числа службових житлових приміщень двокімнатної квартири по АДРЕСА_2 з підстав, що причиною встановлення інвалідності позивачеві є захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, що відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, не є підставою для надання житла для постійного проживання (а.с. 187).

На підставі витягу з наказу управління СБУ у Хмельницькій області від 14.12.2018 № 212-ОС підполковника ОСОБА_3 , звільненого наказом першого заступника Голови СБУ від 30.11.2018 № 1542-ОС у запас, виключено із списків особового складу (а.с. 220).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що внаслідок відмови житлово-побутової комісії Управління СБУ у Хмельницькій області у задоволенні заяви позивача про виключення з числа службових житлових приміщень квартири, в якій ОСОБА_3 проживає із сім`єю, він фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації.

Приватизація на умовах і в порядку, передбаченому цим Законом, можлива лише після вирішення питання про зняття статусу службового з житла.

Статтею 125 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надала їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Так, згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

За змістом частини 3 статті 12 цього Закону особам, звільненим з військової служби і визнаним особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, а також звільнені з військової служби особи, які стали особами з інвалідністю I чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, мають право на безплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке вони займають у будинках державного житлового фонду (частина 8 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року, передбачено, що забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла (пункт 3).

Відповідно до підпункту «б» пункту 5.21. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Служби безпеки України 06.11.2007 № 792 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.11.2007 за №1308/14575 (далі Інструкція), за бажанням співробітника або особи, звільненої з військової служби в СБ України, що перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та проживає у службовому житловому приміщенні, це житлове приміщення може бути надано для постійного проживання шляхом виключення його з числа службових у випадках, якщо ця особа звільнена з військової служби за вислугою років, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, унаслідок інвалідності, захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби.

Причиною встановлення ОСОБА_3 інвалідності ІІ групи є захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

Оскільки виконання обов`язків військової служби здійснюється під час проходження військової служби, то визначення «під час проходження військової служби» є більш широким і включає в себе і час виконання обов`язків військової служби.

Рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення (пункт 5.12. Інструкції).

З урахуванням наведених норм права суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки позивач звільнений з військової служби за станом здоров`я, є особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, учасником бойових дій, перебуває на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов, а отже має право на забезпечення житлом, а саме виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

За встановлених обставин необґрунтована відмова житлово-побутової комісії Управління СБУ у Хмельницькій області у наданні пропозиції керівникові Управління для прийняття рішення про виключення квартири, у якій проживає сім`я ОСОБА_3 , з числа службових обмежує права позивача на забезпечення житлом, гарантованим Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 636/1514/19.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки причиною інвалідності позивача є захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, що відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, не є підставою для надання житла для постійного проживання, не заслуговує на увагу.

Законодавець, надавши права певним категоріям військовослужбовців на житло, не привів усі норми чинного житлового законодавства і законодавства у сфері захисту соціальних прав військовослужбовців у відповідність із нововведеними нормами.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення вимог законодавства щодо розміру житлової площі, яка може бути надана ОСОБА_3 і членам його сім`ї для постійного проживання з подальшою приватизацією житла, оскільки таке питання не є предметом дослідження у цій справі.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 березня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта