Провадження № 2/201/5/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Мілової Д.Г.,

за участю позивачки - ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача адвоката Шклярука Д.С.,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом припинення права спільної сумісної власності на майно і стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2019р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-4).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюка О.А. від 15.10.2019р. відкрито провадження у цивільній справі (а.с. 28).

Ухвалою суду від 23.06.2020р. закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про поділ майна подружжя шляхом припинення права спільної сумісної власності на майно і стягнення грошової компенсації (а.с. 92 93).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2020р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері цих дітей позивача ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_3 і дочкою ОСОБА_4 повноліття, починаючи стягнення з 27.09.2019р. (а.с. 96 99).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.12.2020р. за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2020р. про закриття провадження в частині вимог про поділ майна подружжя і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 137 139).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021р., головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С. (а.с. 142).

Ухвалою судді ОСОБА_5 від 05.01.2021р. відкрито провадження по справі в частині вимог про поділ майна подружжя шляхом припинення права спільної сумісної власності на майно і стягнення грошової компенсації, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 143).

В обґрунтування позовних вимог (в остаточній редакції від 19.03.2020р. - а.с. 58 65) позивачка посилалася на те, що сторони перебували в шлюбі з 09.10.2004р. Шлюб розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019р. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть.

Під час шлюбу сторонами за спільні кошти 28.01.2012р. придбали легковий автомобіль марки Suzuki, модель Grand Vitara, н/з НОМЕР_1 , тип - загальний легковий універсал В, рік випуску 2006, об`єм (потужність) двигуна 1995, бежевого кольору, VIN-код НОМЕР_2 .

Автомобіль використовувався в інтересах сім`ї до січня 2019 року, допоки не буди припинені подружні стосунки. Після того автомобіль залишився у відповідача. Після січня 2019 року відповідач, скориставшись тим, що автомобіль був зареєстрований на нього, без згоди позивачки здійснив його відчуження на користь іншої особи. Жодних коштів у якості компенсації вартості частини автомобіля відповідач не сплатив.

Остання реєстрація вказаного автомобіля на нового власника за даними Головного сервісного центру МВС України вчинена 18.01.2020р. у Територіальному сервісному центрі № 1242 (м. Дніпро, пр. Праці, 16), за наслідками останньої реєстрації автомобілю присвоєно новий номерний знак НОМЕР_3 .

Вартість спірного транспортного засобу, виходячи з середніх ринкових цін по Україні станом на 19.03.2020р. складає 8 467 доларів США (230 882,39 грн. по курсу НБУ станом на 19.03.2020р. (1 дол. США = 27,2685 грн.)). Ринкова вартість Ѕ частини такого автомобіля відповідно становить 115 441,19 грн.

Реальна ринкова вартість транспортного засобу розрахована за допомогою web-калькулятора розрахунку вартості автомобіля на підставі узагальнених відомостей про середню ринкову вартість аналогійних транспортних засобів по Україні (http s: //auto.rіa.com/prіce/average).

Транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у відповідності до ч. 2 ст. 183 ЦК України, за своїми функціональними можливостями та цільовим призначенням є неподільним майном, частка майна в натурі кожному з подружжя з нього виділена бути не може.

У випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник має право на звернення до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

Отже, право співвласника на виділ його частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні регулюється ст. 364 ЦК України. При цьому, таке право позивача не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. При цьому передбачено, що обов`язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки.

На теперішній час транспортний засіб, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, знаходиться в фактичному користуванні відповідача, хоч 18.01.2020р. його перереєстровано на іншу особу без згоди позивачки.

З огляду на неможливість поділу спірного транспортного засобу в натурі, позивачка вважала доцільним способом захисту в порядку ч. 2 ст. 364 ЦК України присудження на свою користь грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу.

На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу - Suzuki Grand Vitara, 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , в розмірі 115 441,19 грн. і припинити право спільної сумісної власності сторін на це майно.

Позивачка і її представник адвокат Шклярук Д.С. (діє на підставі договору від 11.03.2020р. а.с. 78) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав. Правом на надання відзиву не скористався. В судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вважав, що позивачкою необґрунтована вартість транспортного засобу. Розрахунок вартості транспортного засобу, виконаний через сайт https://auto.ria не є належним, достовірним та допустимим доказом у розумінні вимог ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, оскілки він не враховує вартість зносу. Крім того, автомобіль був проданий за 145 210,50 грн., і тому 1/2 його вартості складає 72 605,25 грн.

Також зауважив на тому, що вимога позивачки складається з позовної вимоги майнового і немайнового характеру: майнова - стягнення компенсації вартості автомобіля, немайнова - припинення права спільної сумісної власності. Але позивачка сплатила судовий збір лише за майнову вимогу. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши в судовому засіданні сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши позиції сторін та докази у справі, встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2004р. (а.с. 5).

Шлюб розірваний на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019р. по цивільній справі № 201/4478/19 (а.с. 9).

У період шлюбу, а саме, 28.01.2012р. був придбаний легковий автомобіль марки Suzuki, модель Grand Vitara, н/з НОМЕР_1 , який зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 , що видно з листа Головного сервісного центру МВС України від 18.02.2020р. (а.с. 56).

Як пояснила позивачка, автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя, використовувався в інтересах сім`ї до січня 2019 року. Після припинення шлюбних відносин автомобіль залишився у відповідача і був відчужений без її згоди.

Означені пояснення відповідачем не спростовані.

З указаного листа ГСЦ МВС України видно, що 10.08.52019р. автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_6 , а 18.01.2020р. перереєстрований на ОСОБА_7 . Автомобілю присвоєно номерний знак НОМЕР_3 .

Як пояснив відповідач, ОСОБА_7 є його братом.

Характеристики автомобіля отримані представником позивачки з Єдиного державного реєстру МВС щодо державної реєстрації на транспортний засіб (а.с. 69-70).

Вартість спірного транспортного засобу визначена за допомогою web-калькулятора розрахунку вартості автомобіля на підставі узагальнених відомостей про середню ринкову вартість аналогійних транспортних засобів по Україні (https: /auto.rіa.com/prіce/average), виходячи з середніх ринкових цін по Україні станом на 19.03.2020р., яка склала 8 467 доларів США (230 882,39 грн. по курсу НБУ станом на 19.03.2020р. (1 дол. США = 27,2685 грн.)) (а.с. 71).

Таким чином, ринкова вартість Ѕ частини автомобіля визначена в сумі 115 441,19 грн. (230 882,39 / 2).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує, оскільки відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Відповідачем не заперечувалася під час розгляду та обставина, що автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя. Отже, вважається, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація власникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно із ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Транспортний засіб за своїми функціональними можливостями та цільовим призначенням є неподільним майном, частка майна в натурі кожному з подружжя з нього виділена бути не може.

Право співвласника на виділ його частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні регулюється ст. 364 ЦК України.

При цьому, таке право позивача не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

Обов`язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що автомобіль не може бути поділений за визначеною позивачкою вартістю, оскільки він вже відчужений на користь третьої особи за 145 210,50 грн. на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2019р. (а.с. 154).

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Частина 4 ст. 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, проте відповідач відчужив його без згоди позивачки як іншого із подружжя, тому суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 03.10.2018р. у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Такий висновок підтриманий і у постанові Верховного Суду від 05.10.2020р. у справі № 537/78/19 (провадження № 61-17347св19).

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували визначену позивачкою ринкову вартість спірного автомобілю відповідачем під час розгляду справи не надано

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1 155,00 грн. за майнову вимогу про поділ майна (а.с. 11, 66) (1 відсоток від ціни позву).

Суд не приймає доводи відповідача про те, що позивачка сплатила судовий збір за вимогу майнового характеру (про поділ майна) і при цьому не сплатила судовий збір за вимогу про припинення право спільної сумісної власності, оскільки вимога про поділ майна шляхом компенсації частини його вартості і припинення права спільної сумісної власності є обраним позивачкою способом захисту порушеного права, який передбачений законом (ст.ст. 183, 364 ЦК України ст.ст. 60, 70 СК України) і тому вважається єдиною майновою вимогою про поділ майна подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом припинення права спільної сумісної власності на майно і стягнення грошової компенсації - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу - Suzuki Grand Vitara, 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , - в розмірі 115 441,19 грн. (сто п`ятнадцяти тисяч чотириста сорок одна гривня 19 коп.), припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на це майно.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 155,00 грн. за вимогами про поділ майна.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29 березня 2021 року.

Суддя Наумова О.С.