Справа № 366/2696/20
Провадження № 2/366/127/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

31 березня 2021 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі

головуючої: судді Слободян Н.П.,

секретар судових засідань Мартовицька Н.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

28.10.2020 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ляр Д.Ю. звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в обґрунтування якої зазначив, що 15.10.2010 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_1 (далі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останній відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку». У подальшому розмір кредитного ліміту відповідача змінювався. Підписана відповідачем заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на сайті, складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Під час укладення договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 31.08.2020 має заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 23284,08 грн., з них: 252,53 грн. заборгованості за кредитом; 19861,55 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 3170,00 грн. нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 30.10.2020 у справі відкрите провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 03.12.2020, яке відкладено через неявку сторін на 23.12.2020. 23.12.2020 розгляд справи не проводився через перебування судді на лікарняному. Справу призначено до розгляду на 02.02.2021.

Судове засідання 02.02.2021 не відбулося через неявку сторін та відкладено на 02.03.2021.

02.02.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача.

02.03.2021 судове засідання не відбулося через неявку сторін та відкладено на 31.03.2021.

Позиції сторін

Представник позивача разом з позовом подав клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні, без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, докази додані до позову, клопотання та заяви з боку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутні; проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з відстеженням рекомендованого поштового відправлення, кореспонденція отримана адресатом особисто 20.03.2021.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права

Судом встановлено, що 15 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначила свої персональні дані, такі як ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання та реєстрації. Анкета-заява містить застереження про згоду Клієнта з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Клієнт ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості за договором станом на 31.08.2020, довідку про видачу кредитної картки ОСОБА_1 , довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виписку по рахунку, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг.

Так, відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 була видана 28.10.2010 кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії до 05/14.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку відбувся 28.10.2010, кредитний ліміт станом на 28.10.2010 становив 1000 грн. та був збільшений 03.12.2020 до 2000 грн.; 21.01.2011 кредитний ліміт збільшений до 2400 грн.; 16.03.2011 знову збільшений до 2900 грн.; 19.06.2013 збільшений до 4000 грн.; 11.03.2014 був зменшений до 3670 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором б/н від 15.10.2010 становить в загальній сумі 23284,08 грн., яка складається з наступного: 252,53 грн. - заборгованість за кредитом, 19861,35 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією та 3170.0 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Суд звертає увагу на те, що сама заборгованість за тілом кредиту у заявленій сумі 252 грн. 53 коп. виникла 31.12.2016, про що зазначено у наданому банком розрахунку заборгованості, і у тому ж розрахунку не зазначено жодної суми, яку б вносив відповідач на погашення кредиту з моменту відкриття карткового кредитного рахунку. З виписки по рахунку вбачається, що останнє поповнення картки у сумі 164.0 грн. було здійснене 05.12.2013 банком автоматично з іншої картки відповідача.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості.

Однак, зазначені документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, не містять підпису ОСОБА_2 .

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування. В ній навіть не визначено вид картки, яку бажає оформити на своє ім`я ОСОБА_2 , як не зазначено і бажаного кредитного ліміту.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, з урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду, позивач має право лише на повернення сум фактично отриманих відповідачем коштів.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, неустойки, надані банком Витяг з Умов, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують зазначених обставин, а тому доводи позивача щодо актуальності наданої суду редакції Умов та правил надання банківських послуг, у зв`язку із затвердженням їх наказом, відхиляються.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що під час укладення договору з ОСОБА_2 , АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами не дає підстав вважати, що з відповідачем погоджені розмір відсотків, пені та штрафів, порядок та підстави їх нарахування, і не можуть розцінюватися як згода з запропонованими банком умовами.

Щодо стягнення суми сплаченого судового збору

Як вбачається з платіжного доручення № PROM7B0571 від 17.09.2020 позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору за подання позову до ОСОБА_2 .

Ч.1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги заявлені щодо стягнення з відповідача заборгованості 23284,08 грн. Задовольняючи вимоги лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 252,53 грн., вимоги задовольняються на 1,08%. Відтак стягненню з відповідача підлягає пропорційна цьому сума судового збору: 22 грн. 70 коп. (2102х1,08:100).

Керуючись ст. ст. 77-81, 83, 89, 95, 141, 247, 263-265, 280, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (р/р НОМЕР_3 , МФО 305299, ) заборгованість за договором № б/н від 15.10.2010 у сумі 252 грн. 53 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 22 грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (31.03.2021).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.П.Слободян