Справа № 189/416/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.04.2021 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єдаменко І. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Котляревської А. М.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті м. Донецьк Донецької області.

В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона є дружиною померлого ОСОБА_2 .

При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для отримання свідоцтва про смерть заявниці відмовлено, оскільки надані для реєстрації смерті документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заінтересована особа повідомлена про час, дату і місце судового розгляду належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року зі змінами (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.06.2018 року № 410-р), м. Донецьк входить до цього переліку і є тимчасово окупованою територією.

Згідно ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки заявницею для підтвердження цього факту пред`явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд встановив, що заявниця, ОСОБА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місця проживання якої визначене за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України, уродженкою м. Донецьк Донецької області, відповідно до паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 19.12.1997 року. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк, відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 25.07.2001 року, за життя був громадянином України.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 07 лютого 2004 року уклали шлюб, актовий запис № 31, прізвище дружини після одруження ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 07.02.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька.

Таким чином, судом встановлений родинний зв`язок між заявницею та померлою особою і встановлено, що померлий є чоловіком заявниці.

Як вбачається з так званого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 невизнаної та самопроголошеної Донецької Народної Республіки від 10.11.2020 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Донецьк Донецької області.

Як вбачається з копії так званого лікарського свідоцтва про смерть № 199, виданого лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території - невизнаної та самопроголошеної Донецької Народної Республіки та довідки про причини смерті, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в лікарні м. Донецьк.

Згідно наданої заінтересованою особою інформації станом на день розгляду справи в суді відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Шлюб, укладений з ОСОБА_1 №31 від 07.02.2004 року не є розірваним.

Згідно заяви ОСОБА_1 , письмових доказів, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився в м. Донецьк Донецької області та помер в м. Донецьк Донецької області.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк Донецької області, оскільки наведені заявницею докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 у певний час і за певних обставин.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, ОСОБА_1 , так як дозволить використати право на реєстрацію смерті чоловіка, ОСОБА_2 та на отримання свідоцтва про його смерть встановленого зразку, видане відповідним державним органом України.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачений інший порядок встановлення цього факту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території.

Згідно зі ст. 319 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 315-319 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк Донецької області, Україна.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Єдаменко