Справа №265/1277/21
Провадження №2/265/725/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог зазначають, що будинок АДРЕСА_1 належить їм на праві приватної власності. Зареєстровані у спірному будинку позивачі, та відповідач по справі ОСОБА_3 , який є колишнім співмешканцем позивача ОСОБА_2 , який з грудня 2015 року перестав користуватись спірним житлом за вищезазначеною адресою до теперішнього часу, оскільки виїхав на постійне місце мешкання до Російської Федерації. Особистих речей відповідача в будинку не має, перешкод щодо користування житлом ніхто йому не чинив. Реєстрація відповідача створює низку незручностей та перешкод, оскільки позивачі мають оплачувати комунальні послуги за нього, що матеріальної для них дуже важко.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 лютого 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання.

Позивачі у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, будучи двічі у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи за місцем його реєстрації, у судове засідання не з`явився. Відзиву та заяв від нього не надходило.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе постановити рішення у відсутності сторін.

З`ясувавши позиції позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить позивачам: ОСОБА_1 9/150 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Маріупольської міської ради, виданого 24 липня 2008 року (серія НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 41/50 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Маріупольської міської ради, виданого 24 липня 2008 року (серія НОМЕР_1 ) та 18/150 частки на підставі договору дарування частини житлового будинку, виданого 06.03.2012 року, що також підтверджується відповідними витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.07.2008 р. та 03.12.2012 (а.с. 14-18).

За інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 24.02.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 25).

Відповідно до акту, виданого головою КСН «Азовець» від 22 лютого 2021 року, у будинку АДРЕСА_1 , фактично проживають ОСОБА_1 , його мати ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_4 (а.с. 20).

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Позивачі у позовній заяві вказали, що відповідач з грудня 2015 року не проживає за адресою реєстрації В свою чергу, відповідачем не надано заперечень щодо вказаних обставин.

Отже, враховуючи, що відповідач не проживає більше року у будинку АДРЕСА_1 , тобто понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача ОСОБА_6 понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 454,00 гривень. Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір», решта судового збору, а саме 454,00 підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати з оплати судового збору у розмірі 454 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 березня 2021 року.

Суддя Адамова Т.С.