КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер № 364/1180/15-ц Головуючий у першій інстанції Ткаченко О.В. Апеляційне провадження № 22-ц/824/5746/2021
У Х В А Л А

31 березня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шахової О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, боржник ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними та ухвалою Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано час для зазначення інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та подачі доказів на їх підтвердження.

26 березня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву на усунення недоліків апеляційної скарги.

Вважаю, що викладені у заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати неповажними, а у відкритті апеляційного провадження відмовити, виходячи з наступного.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження представник ОСОБА_1 вказує, що дійсно, оскаржувана ухвала від 13.10.2020 вручена 19.10.2020, проте просить розглядати вказане з врахуванням специфіки роботи пошти у селі - де місцеві поштарі знають особисто мешканців і тому передають такі листи «під підпис кого-небудь з адреси доставки». Отже відмітка у зворотньому повідомленні не є особистим підписом ОСОБА_1 і не свідчить про те, що останньому було особисто вручено ухвалу та він про неї знав саме з 19.10.2020.

Вказує про свій переїзд в інше місце проживання.

Посилається також на методичну інформацію щодо спірних питань застосування законодавства про продовження процесуальних строків під час дії карантину та те, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, відповідно до якого розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 з предмету: під час дії карантину продовжено процесуальні строки, що встановлені, зокрема, ст. 354 ЦПК України щодо апеляційного оскарження рішень судів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Посилання апелянта на специфіку роботи працівників Укрпошти та вручення судової повістки не йому особисто слід зазначити наступне.

Згідно з Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 за № 270, зокрема п.89, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Відповідно до п. 90 адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Згідно з п. 99 рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до ч.ч. 3,4 статті 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до п. 106 Правил, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Отже, перевірка документів, що посвідчують особу адресата (фізичну особу), яка одержує поштове відправлення та належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку.

З наявного в матеріалах справи зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, надісланого ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що копію ухвали від 13.10.2020 вручено 19 жовтня 2020 року « ОСОБА_1 ».

Добросовісне виконання працівниками «Укрпошти» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Подібні висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 639/4278/16-а та від 30 листопада 2020 року у справі №806/1943/18.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати належними вказані посилання апелянта, як підстава пропуску строку.

Посилання на обставину того, що ОСОБА_1 змінив місце проживання не підтверджено жодними належними доказами.

Окрім того, не заслуговують на увагу і посилання апелянта в заяві про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою на положення ЗУ від 30.03.2020 № 540-IX, оскільки 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України № 731-IX від 18 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

У вказаному нормативному акті зазначено, що процесуальні строки, що були продовжені у зв`язку зі встановленням карантину закінчуються через 20 днів (згідно з Законом України № 540-IX від 30 березня 2020 року).

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій), будуть мати право на продовження процесуальних строків на встановлених підставах.

Також вносяться зміни до процесуальних кодексів (ГПК, ЦПК та КАС) та встановлюється, що під час дії карантину суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами процесуальних кодексів, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, дія вказаних норм Закону охоплювала період з 30.03.2020 по 6.08.2020.

З апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 звернувся лише 25.02.2021 (ас. 122), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що надані докази не підтверджують неможливість звернення з апеляційною скаргою в строк, встановлений Цивільним процесуальним кодексом України, оскільки є неналежними.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7, 8 ст. 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Оскільки у заяві не викладено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не додано доказів на підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що наведені причини у заяві представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подані до суду апеляційної інстанції на усунення недоліків апеляційної скарги, не можна визнати належними та поважними.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Шахова О.В.