Справа № 515/1723/20
Провадження № 2/515/91/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зміну розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на період навчання,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 пред`явила вказаний позов, посилаючись на наступні обстави- ни.

Судовим наказом Татарбунарського районного суду Одеської області від 31.08.1986 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої онуки у твер- дій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. З часу винесення судового наказу витрати на утримання онуки зна- чно зросли, розмір аліментів, що стягується з відповідача, є недостатнім для забезпечення всім не- обхідним. На даний час онука навчається у Міжнародному гуманітарному університеті з 07.09.20 20 р. до 30.06.2024 р., згідно Договору про надання освітніх послуг вартість навчання складає 58 000 грн., вже сплачено 13000 грн., крім того вартість проживання у гуртожитку складає 2500 грн. на місяць у період навчання, таким чином витрати на утримання онуки зросли, що вплинуло на ма теріальний стан позивачки та виникла необхідність змінити розмір стягнення аліментів та кінце- вий термін їх стягнення. Вважає, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дочки, майже не провідує та не бере участі у її вихованні, аліменти сплачує нерегулярно та іншої допомоги не надає, тому про- сила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно на період навчання, а саме до 30.06.2024 р.

04 березня поточного року до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких ві- дповідач позовні вимоги визнала частково, не заперечувала сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що доводи позивача про те, що вона приховує свої до ходи безпідставні та нічим не підтверджені, на даний час вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та виховує разом із ним дочку ОСОБА_5 , 2008 р. народження, чоловік ніде не працює, припинив свою підприємницьку діяльність, а вона не працює, живе за рахунок свого господарства. До того ж, з відповідачем ніхто не радився з приводу вступу дочки до такого дорогого навчального закла- ду, вважає, що позивач має змогу сплачувати всі витрати по навчанню, оскільки має у місті свій ка фетерій, який працює цілодобово та користується попитом у жителів міста.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її ві- дсутності, позовні вимоги підтримала .

Відповідач в судове засідання не з`явилася, у запереченні на позовну заяву позовні вимоги виз- нала частково в межах 50% прожиткового мінімуму, просила справу розглянути за її відсутності.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З копії судового наказу від 31.08.2018 р. (а.с.4), слідує, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої онуки ОСОБА_6 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у ро- змірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею по- вноліття.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5) та копії паспорту громадяни- на України № НОМЕР_4 (а.с.6), ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Татарбунари Одеської об- ласті.

З копії довідки про доходи № НОМЕР_2 (а.с.9), ОСОБА_1 перебуває на обліку в Са- ратському ОУ ПФУ і отримує пенсію в разі втрати годувальника, сума пенсії за 2020 рік складає 20157,00 грн.

Як вбачається з копії договору № 073-136-Бд від 07.09.2020 р. про надання освітніх послуг (а.с. 12-13), довідки Міжнародного гуманітарного університету № 998 від 22.01.2021 р. (а.с.21), ОСОБА_6 дійсно є студенткою 1 курсу Інституту права, економіки та міжнародних відносин (спеціаль- ність: 073 «Менеджмент», бакалавр, контракт) денної форми навчання, приблизний термін закін- чення навчання - липень 2024 року; вартість освітніх послуг - 58000 грн. за весь навчальний пері- од; 19.08.2020 р. сплачено 13000 грн. за навчання ОСОБА_6 (копія квитанції на а.с.6).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам Татарбунарського РВ ДВС Південного МУМЮ (м.Одеса) (а.с.13), заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 01.03.2020 р. склала 88 18, 05 грн., станом на 01.12.2020 р. - 17158,05 грн. (а.с.10).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.32) видно, що ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 26.01.2016 р. у ВДРАЦС Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області; ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_5 (копія свідоцтва про на- родження на а.с.33).

З повідомлення Татарбунарської РДА № 69 від 18.02.2019 р. (копія на а.с.31) вбачається, що 18. 02.2019 р. внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяль- ності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за ви- ховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок вихо- вувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання при- пиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліме- нтів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навча- ння.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захис- ту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскі- льки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїз- ду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивіль- ного суду від 06.08.2018 р. у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повно- літню дитину).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості офіційно працевлаштуватись та отримувати заробіток з метою забезпечення оплати ви трат, пов`язаних зі здобуттям нею освіти. Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що во на потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, розмір аліментів у сумі 3000 грн. позивачем у позові не обґрунтовано та не надано достатніх доказів, які у розумінні ст.182 СК України вказують на спроможність відповідача спла- чувати аліменти у вказаному розмірі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, враховуючи те, що відповідач утримує одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу, підприємницькою діяльністю не займається, не працює та не отримує заробітну плату. Доказів про інші джерела доходу позива- чем не надано, а судом не встановлено. Позивачем не надано суду доказів про спроможність від- повідача надавати матеріальну допомогу повнолілітній дочці, яка навчається, у розмірі 3000 грн. щомісячно. При таких обставинах позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198, 199 СК України, постановою № 3 Пленуму Вер- ховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р., ст.ст.76- 81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на період навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.