Справа № 286/833/21
УХВАЛА

30 березня 2021 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ , -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2021 року до суду надійшла заява ТОВ «Житомиргаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 6422 грн. 45 коп. та 227 грн. судового збору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Як визначено ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач просить стягнути заборгованість з боржника за спожитий природний газ за період з 1 січня 2018 року по 1 січня 2021 року. Разом з тим, з виписки з особового рахунку вбачається, що до складу заборгованості, яку заявник просить стягнути, включений також борг в сумі 40 грн. 95 коп., що існував до січня 2018 року. Тобто, вимога про стягнення заборгованості заявлена за період, який перевищує строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Виходячи з викладеного, наявні правові підстави для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Також, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011, наявність спору про право є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Якщо із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.165,166 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець