Справа №:755/5456/21
Провадження №: 6/755/545/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», заінтересовані особи: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

26 березня 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», заінтересовані особи: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та 30 березня 2021 року вказану заяву, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича перебуває виконавче провадження №57450158 щодо примусового виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною за 35378 від 28 вересня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК» 25 березня 2019 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСОЦБАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» було укладено Договір факторингу №2, відповідно до якого право грошової вимоги, у тому числі за кредитними договорами на якому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. було вчинено виконавчий напис №5378 від 28 вересня 2018 року відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ». Відтак Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суддя дійшов висновку, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку цивільного судочинства розглядаються, зокрема, справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регламентований нормами розділу VI ст.19 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 442 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких, зокрема, відносяться виконавчі написи нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Аналізуючи в сукупності зазначені правові норми, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, суд дійшов висновку, що питання заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса повинно вирішуватися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18.

Також, згідно з Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-2391ц15, суд касаційної інстанції закриваючи провадження у справі за заявою сторін про заміну сторони у виконавчому провадженні, виходив із того, що суди при розгляді заяв не врахували та помилково постановили ухвали про заміну сторони виконавчого провадження у порядку цивільного судочинства, не звернувши уваги на те, що виконавче провадження було відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, згідно з вказаними положеннями, заява стягувач або державного виконавця, приватного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження підлягає розгляду у суді, який розглядав справу як суд першої інстанції, оскільки інше не передбачено Розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», з урахуванням ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою ч.9 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положення Розділу VI Цивільного процесуального кодексу України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та інших органів (посадових осіб)» не містить положень щодо дій суду у разі наявності підстав для відмови у відкритті провадження у цивільній справі, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 Цивільно процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», заінтересовані особи: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки за предметом заяви вимоги заявника не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що зумовлює застосування наслідків, передбачених п.1 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України, що не перешкоджає заявнику звернутись з цим позовом до належного суду з дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 186, 442, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», заінтересовані особи: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: