Справа № 209/2569/20
Провадження № 2/209/171/21
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.11.2018 року, у сумі 56417,99 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог АТ «Універсал Банк" зазначив, що відповідач 14.11.2018 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.11.2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі вказаної Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 14.11.2018 року, ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , у розмірі 20000 гривень, із пільговим періодом за карткою до 62 днів, зі сплатою пільгової відсоткової ставки у розмірі 0,00001 % річних, зі сплатою обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами у розмірі 5% від заборгованості (не менше 100 гривень, але не більше залишку заборгованості), зі сплатою базової відсоткової ставки у розмірі 3,2 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості) та зі сплатою збільшеної відсоткової ставки на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у розмірі 6,4 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач, станом на 01.04.2019 року прострочила зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим заборгованість за кредитом стала простроченою, тому 01.04.2019 року банком на адресу відповідача було направлено «пуш» повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Також зазначає, що оскільки відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодних дій, направлених на погашення заборгованості, 29.07.2019 кредит став у форму «на вимогу», а на залишок простроченої заборгованості банком нараховано неустойку. Внаслідок цього, станом на 23.03.2020 року, за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 56417,99 гривень, яка складається з: заборгованість за наданим кредитом у розмірі 24755,47 гривень; заборгованість за пенею та комісією у розмірі 31662,52 гривень.

23 вересня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 09.12.2020 року відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначила, що з нею зв`язався по телефону представник позивача, та запропонував підписати мирову угоду і вирішити спірне питання щодо виниклої заборгованості. Було запропоновано два варіанти сплати заборгованості, а саме: сплатити одним платежем 30000 грн., а решта заборгованості списується, або сплатити одним платежем 7 000 грн., а залишок суми у розмірі 31 800 грн. сплачувати протягом трьох років шляхом оформлення договору реструктуризації. Усі інші пені та комісії позивач у своїх пропозиціях скасовував. Зійшовшись на другому варіанті, позивач відмовився оформлювати дану пропозицію документально, а також забирати позовну заяву з суду та/або підписувати мирову угоду за участю судді з визначеними умовами своєї ж пропозиції. Дійсно нею було підписано у 2018 році кредитний договір, відповідно до якого отримала кредитну карту з кредитним лімітом у розмірі 20 000 грн. з встановленим по картці пільговим періодом до 62 днів, відсоткова ставка річних за кредитом складала 0,00001%, розмір обов`язкового платежу за користування кредитними коштами складав 5% від суми заборгованості, відсоткова ставка щомісяця складала 3,2% на місяць. Кредитний договір оформлювався для купівлі транспортного засобу і картка фактично потрапила до чоловіка. Вважала, що кредитну карту колишній чоловік погашає та питання має бути вже закрите. Проте, одразу ж після розлучення отримала по пошті повістку про виклик до суду та ухвалу суду про відкриття провадження по справі. Наразі має скрутне матеріальне становище, так як після розлучення залишилась одна з двома дітьми, колишній чоловік матеріально на утримання дітей не допомагає, будь-якої іншої фінансової допомоги не надає, відмовився сплачувати дану заборгованість за кредитом і повертати транспортний засіб. Вважає, що сума розрахована не вірно, в частині розрахунку стягнення пені та комісій за певний період.

05.01.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, на обґрунтування якої зазначив, що відповідач просить провести реструктуризацію боргу, але при цьому після обговорення умов реструктуризації не погоджується з ними, у зв`язку з чим, банк не може провести цю процедуру. Відповідно до договору реструктуризації відповідач має внести спочатку контрольний платіж, після чого залишок розбивається на щомісячні платежі. З відповідачем зв`язалися відповідальні співробітники для обговорення умов, запропонували внести контрольний платіж, а залишок заборгованості після внесення контрольного платежу розбити на 24 щомісячних платежів. Підписання договору реструктуризації мало відбутися на точці видачі, але відповідач так і не прийшов на підписання договору. Відповідач на підставі п. 5.11. Розділу II Умов зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Виконаний Банком розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14.11.2018 року укладеним між банком та боржником станом на 23.03.2020 року є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, який не містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. 26 січня 2021 року відповідачем подано додаткові пояснення по справі, в яких зазначила, що позивачем було надано виписку по рахунку у вигляді таблиці з розрахунками незрозумілого походження, де зазначено, що тіло кредиту складає 24755,47 грн, а пеня та комісія 31662,52 грн, загальна сума заборгованості 56417,99 грн. З чого саме складається сума пені та комісій і як вона була нарахована не зрозуміло. У зв`язку з відсутнім детальним розрахунком щодо нарахованих пені та комісій за даним кредитним договором, відсутнє й розуміння за який період нараховувалась і за якими критеріями, чи відбувалось таке нарахування з дотриманням норм і вимог чинного законодавства у певний період нарахування таких штрафних санкцій, як пеня та комісії. Наразі має скрутне матеріальне становище, так як після розлучення залишилась одна з двома дітьми, колишній чоловік матеріально на утримання дітей не допомагає, будь-якої іншої фінансової допомоги не надає, а також, відмовився сплачувати дану заборгованість за кредитом і повертати транспортний засіб також не планує. Розуміє, що повинна виконати взяті на себе зобов`язання за оформленим раніше кредитним договором, проте вважає, що сума позовної заяви розрахована не вірно, з порушенням діючого законодавства, в частині розрахунку і стягнення пені та комісій за певний період.

Сторони у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутност, просила винести рішення з врахуванням відзиву на позов.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, 14.11.2018 року відповідач звернулась до позивача, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14.11.2018 року (а.с. 9). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідач не виконувала свої зобов`язання за вказаним договором, в результаті чого у останньої утворилась заборгованість. Згідно з наданим банком розрахунком (а.с. 8), заборгованість відповідачки по кредиту, становить 56417,99 гривень, яка складається з: заборгованість за наданим кредитом у розмірі 24755,47 гривень; заборгованість за пенею та комісією у розмірі 31662,52 гривень, який під час розгляду справи не оспорювався.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості по тілу та процентам підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 525, 526, 530, 611, 625, 628, 638, 640, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства "Універсал банк" (, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54-19) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал банк" заборгованість в розмірі 56417 (п`ятдесят шість тисяч чотириста сімнадцять) гривень 99 копійок, яка складається з наступного: 24755,47 гривень - заборгованість за наданим кредитом у розмірі; 31662,52 гривень - заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал банк» судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л. Шендрик