Постанова

Іменем України

24 березня 2021 року

м. Київ

справа № 626/869/19

провадження № 61-159св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Соснівська сільська рада Красноградського району Харківської області, Красноградська районна адміністрація Харківської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 липня 2019 року у складі судді Дудченко В. О. та постанову Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Маміної О. В., Пилипчук Н. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Соснівської сільської ради Красноградського району Харківської області (далі - Соснівська сільська рада), Красноградської районної державної адміністрації Харківської області (далі - Красноградська РДА) про визнання права власності на земельну ділянку (пай).

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно у виді земельної ділянки, право власності на яку спадкодавець не встигла оформити на своє ім`я.

Згідно з додатком 1 до державного акта на право колективної власності на землю

від 10 квітня 1995 року серії ХР-17-00-000397 ОСОБА_2 була внесена до списку членів КСП «Перше травня», які мають право на земельну частку (пай).

Зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем після померлої матері та фактично прийняла спадщину, оскільки проживала на момент смерті матері з нею в одному будинку.

Уточнивши позовні вимоги, просила:

- поновити строк на звернення до суду з даним позовом, посилаючись на те, що про наявність права на земельну ділянку (пай) у її померлої матері вона дізналася лише в 2019 році,

- визнати за нею право на земельну ділянку (пай) розміром 5,98 в умовних кадастрових гектарах на території Соснівської сільської ради після смерті ОСОБА_2 , померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красноградського Красноградського районного суду Харківської області від 19 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмова у задоволенні позову мотивована тим, що позивачка не надала належних доказів на підтвердження факту перебування її матері у членах КСП «Перше Травня» на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю від 10 квітня 1995 року серії ХР-17-00-000397. Сам факт внесення ОСОБА_2 у список осіб, які мають право на земельну частку (пай), який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю, без доведення факту її членства в цьому підприємстві іншими доказами є недостатнім для набуття нею права на земельну частку (пай) у КСП «Перше травня». Позивачка не надала доказів того, що вона фактично прийняла спадщину після смерті померлої матері; на момент відкриття спадщини вона та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами. Крім того, до участі у справі не залучено в якості співвідповідача КСП «Перше Травня» та не надано доказів про його ліквідацію і відсутність правонаступництва, що свідчить про те, що позов пред`явлено не до всіх належних відповідачів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 липня 2019 року залишено без змін.

Апеляційний суд визнав рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову законним та обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачка не надала доказів на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті своєї матері. Матеріали справи свідчать про те, що на час відкриття спадщини позивачка та її матір були зареєстровані за різними адресами. Крім того, чинним на час відкриття спадщини ЦК УРСР не було передбачено, що спадкоємець, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Вимог про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 не заявляла. До нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини у визначений законом строк та до теперішнього часу позивачка не зверталась.

Аргументи учасників справи

У січні 2020 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій вона, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що її мати ОСОБА_2 народилася у 1929 році, а тому на період розпаювання земель та видачі державного акту на право колективної власності КСП «Перше травня» її мати була пенсіонером указаного підприємства за віком. Відповідно до довідки від 01 березня 2019 року № 37 її мати була включена до членів підприємства, що підтверджується додатком до державного акту на право колективної власності на землю від 10 квітня 1995 року серії ХР-17-00-000397. Проте за життя ОСОБА_2 не встигла отримати сертифікат на право на земельну ділянку.

У лютому 2020 року до Верховного Суду від представника Красноградської РДА надійшов відзив, у якому він просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість. Вказує, що зазначений у позові спосіб захисту «визнання права власності на земельну ділянку (пай)» не передбачений чинним законодавством - до позивачки могло перейти лише право власності на земельну частку (пай). ОСОБА_1 не надала жодних доказів, що вона є єдиним спадкоємцем, а також того, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері. Позов заявлено до Соснівської сільської ради та Красноградської РДА. При цьому КСП «Перше травня» до участі у справі не залучено, доказів на підтвердження ліквідації даного КСП без правонаступництва матеріали справи не містять. Незалучення до участі у справі належного відповідача є окремою самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, членство у КСП «Перше травня» повинно підтверджуватися трудовою книжкою та записами у ній, заявою про прийняття у члени КСП та вихід з нього, копіями протоколів загальних зборів підприємства (уповноважених), копією Статуту КСП, яким визначений порядок вступу у члени КСП та виходу з нього, однак такі докази відсутні. Крім того, позивачка пропустила позовну давність.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою відділу у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07 березня 2019 року

№ 0-20-0.23,24-179/114-19 ОСОБА_2 була включена до списку додатку 1 до державного акту серії ХР-17-00-000397 при розпаюванні земель КСП «Перше Травня» під № 96.

Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право колективної власності на земельну частку (пай) КСП «Перше травня» ОСОБА_2 відсутня у списках громадян на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Довідкою відділу у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16 квітня 2019 року № 0-20-0.23,24-195/114-19 підтверджується, що ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Перше травня» не виготовлявся і не видавався. Паювання земель КСП «Перше травня» було проведено у 1996 році відповідно до Справи по паюванню земель колективної власності КСП «Перше травня» Красноградського району Харківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Відповідно до інформаційного листа Соснівської сільської ради від 03 квітня 2019 року №02-14/154 ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у 1995 році дійсно проживала без реєстрації за даною адресою зі своєю матір`ю ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здійснювала догляд за нею.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що, по-перше, позивачка не надала доказів на підтвердження того, що її мати за життя дійсно була членом КСП «Перше травня», по-друге, до участі у справі в якості відповідача не залучено КСП «Перше травня» і не надано доказів на підтвердження його ліквідації без правонаступництва, та, по-третє, позивачка не довела, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері.

Апеляційний суд вказав підставою відмови у задоволенні позову те, що спадщина після смерті матері позивачки відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ЦК УРСР у редакції 1963 року. Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті матері у розумінні статті 549 ЦК УРСР - позивачка не довела, що зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, вимог про встановлення факту прийняття спадщини не заявляла.Чинним на час відкриття спадщини ЦК УРСР не було передбачено, що спадкоємець, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд послався на одну підставу для відмови у задоволенні позову та інші норми матеріального права, зокрема вказав, що ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження обставин, передбачених статтею 549 ЦК УРСР, та не врахував, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з трьох інших взаємовиключних підстав, і не перевірив їх, внаслідок чого помилково залишив без змін рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400 та 411 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук