Провадження № 2/727/137/21
УХВАЛА

26 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю:

секретаря: Кицинюка С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про відвід судді у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя ,-

ВСТАНОВИВ :

26.03.2021 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід по головуючого-судді Одовічен Я.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилався на те, що 14.12.2020 року ним було подано клопотання про перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження даної цивільної справи в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Шевченківський районний суд м.Чернівці по суті задовольнив його клопотання по перехід в загальне позовне провадження, однак ухвали по вирішення даного клопотання не постановив.

З метою з`ясування обставин про сумісні кошти, які в подальшому стали джерелом набуття спільного майна, ним було подано клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.01.2021 року йому було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи.

15.02.2021 року відповідачем подано клопотання про відкладення підготовчого засідання на один місяць для проведення судової економічної експертизи у встановленому законом порядку, додано докази оплати послуг експерта в розмірі 5000 гривень та запит експерта про надання документів, необхідних для проведення експертизи.

Проте, ухвалою суду від 15.02.2021 року суд закрив підготовче засідання по справі та призначив справу до розгляду по суті, визнавши в порядку ст.223 ЦПК України причини неявки відповідача та його представника у засідання неповажними, та прийшов о висновку про можливість проведення підготовчого засідання у їх відсутності.

При цьому вказував на те, що ухвала не була йому надіслана у встановленому законом порядку, і в Єдиному реєстрі судових рішень відсутня та отримана представником відповідача лише 23.03.2021 року одночасно з повідомлення про виклик до суду.

Зазначив, що постановлення ухвали про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду позбавило його можливості подавати в межах підготовчого засідання клопотання про витребування доказів, заявити клопотання про допит експерта, спеціаліста в разі неможливості проведення судової економічної експертизи, подавати інші докази на заперечення позовних вимог, захист своїх прав і законних інтересів.

Крім того, 14.12.2020 року ним було подано клопотання про допит свідків. Однак, клопотання задоволено частково, в частині виклику свідка ОСОБА_4 відмовлено через відсутність зазначення адреси. Посилався на те, що виклик сторін здійснюється по телефону, а учасником справи забезпечується явка свідків у судове засідання. Тому відмова у виклику свідка ОСОБА_4 позбавляє його права подати до суду докази як показання свідка, повторно заявити клопотання про виклик свідка, враховуючи закінчення підготовчого засідання.

За таких обставин, у нього не викликає довіри головуючий у справі, оскільки порушується принцип змагальності сторін, головуючи у справі прийнято сторону позивача, а розгляд справи проводиться не з метою повного та всебічного розгляду справи, а якнайшвидшого її розгляду, хоча ним заявлялось клопотання про продовження строку підготовчого на один місяць.

Вважає за необхідне заявити відвід судді Одовічен Я.В. з метою недопущення сумніву в неупередженості судді, у зв`язку з необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи, виключення суб`єктивних підстав для сумніву заявника в неупередженості суду.

Згідно ст.40 ЦК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як було встановлено судом, заява про відвід судді надійшла до суду 26.03.2021 року, в той час як наступне судове засідання було призначено до розгляду на 29.03.2021 року, а отже менше ніж за три робочі дні, а тому подана заява про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За змістом ч.7, ч.8 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

З урахуванням зазначеного, суд вирішує заяву про відвід невідкладно у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Так, згідно ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути мотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За змістом ст. 36 Кодексу, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді

Разом з тим, у поданій заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. Крім того, не наведено інших обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді при розгляді справи, передбачених ст. 75, 76 КПК України.

Зокрема, обставини наведені у заяві про відвід судді від 26.03.2021 року є надуманими та не свідчать про упередженість судді.

Так, про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відповідачу та його представнику безумовно було відомо, що підтверджується поданими представником клопотаннями про відкладення підготовчого засідання від та особистою участю представника ОСОБА_5 у підготовчому засіданні 25.01.2021 року.

Ухвала суду від 15.02.2021 року про закриття підготовчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та призначення справи до розгляду по суті була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень: 15.02.2021 року; зареєстровано: 16.02.2021; оприлюднено: 17.02.2021 року. Вказана інформація наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень та перебуває у вільному доступі. Отже в заяві про відвід заявником наведено факти, які не відповідають дійсності.

Щодо обставин вирішення заяви про виклик свідків, то судом її було вирішено у відповідності до вимог ст.91 ЦПК України, положеннями якої передбачено обов`язкове зазначення в заяві місця проживання або місця роботи свідка.

Суд зауважує, що положення Цивільно-процесуального кодексу передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому суд наголошує, що незгода ОСОБА_2 з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Процесуальні рішення судді під час підготовчого засідання не свідчать про необ`єктивність та упередженість суду, а створюють необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку. Незгода учасників провадження з рішеннями суду не може викликати обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді або колегії суддів при розгляді кримінального провадження. Також це не є підставою для відводу судді або колегії суддів.

Тому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, так як відповідач не навів жодних фактів про причетність судді до спірних правовідносин, чи професійну упередженість судді. Побоювання наведені ОСОБА_2 у поданій заяві про відвід не є об`єктивно обґрунтованими та не свідчать про особисту зацікавленість чи упередженість судді. Обставини, на які посилається обвинувачений, не передбачені статтями 36-37 ЦПК України в якості підстав для відводу судді.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35,36,37,38,39,40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого-судді Одовічен Я.В. по цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відмовити.

Суддя Одовічен Я.В.