КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/738/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Гуля В.В., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20 листопада 2019 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Нова», ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна») звернулося з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Нова» (далі - ПрАТ «Страхова компанія Нова»), ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди. Зазначило, що 07.07.2016 року в місті Києві по вул. Саксаганського, 15 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Лексус», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 ОСОБА_3 застрахував свої майнові ризики, пов`язані із володінням автомобіля марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 , у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за договором страхування № 310529042.16. На підставі наданого ОСОБА_3 рахунку, страхового акту та висновку експерта ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було здійснено виплату страхової суми за договором в розмірі 106602,20 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника транспортного засобу була застрахована в ПрАТ «СК «НОВА» за полісом АЕ/2753155, яке виплатило на вимогу ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхове відшкодування у межах ліміту відповідальності у розмірі 50000,00 грн. З урахуванням викладеного ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» просило стягнути з ОСОБА_2 , як винної особи, суму невідшкодованих витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 56602,20 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року задоволено позов ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» кошти в сумі 56602,20 грн. та 1921,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» завищено розмір страхового відшкодування. Визначаючи вартість відновлювального ремонту автомобіля, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» безпідставно виходило із документів, наданих ФОП ОСОБА_4 , оскільки договором страхування визначено, що при цьому слід виходити із документів спеціалізованих СТО або СТО, визначених страховиком. На думку апелянта обсяг пошкоджень автомобіля не відповідає переліку робіт та запасних частин, визначених у рахунках СТО, з яких виходив страховик при виплаті страхового відшкодування. За долученими до звіту від 22 липня 2016 року фотознімками автомобіль марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав незначні пошкодження. В рахунку ФОП ОСОБА_4 від 18 липня 2016 року зазначено про заміну таких деталей як капот, що має незначні пошкодження. ОСОБА_2 не був присутнім під час огляду автомобіля марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 .

В судове засідання сторони, їх представники, а також треті особи не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 , 07.07.2016 року о 22 год. 00 хв., в місті Києві, на вул. Саксаганського, 15, керуючи автомобілем марки «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України - під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем марки «Субару», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 (а.с. 51, 78-79 т. 1).

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 52 т. 1).

22.04.2016 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 310529042.16, згідно з яким ОСОБА_3 застрахував свої майнові ризики, пов`язані із володінням транспортним засобом марки «Субару», державний номер НОМЕР_2 (а.с. 43-49 т. 1).

Відповідно до звіту № 0210 від 22.07.2016 року, складеного суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару», державний номер НОМЕР_2 складає 109754,75 грн. (а.с. 53-73 т. 1).

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_4 від 18 липня 2016 року розраховано вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Субару», державний номер НОМЕР_2 , в розмірі 107 402,20 грн. (а.с. 74 т. 1).

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 09.07.2016 року, протоколу огляду транспортного засобу, рахунку № А-000008582 від 18.07.2016 року, ремонтної калькуляції, страхового акту № 142756 від 09.08.2016 року, позивачем ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснено виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_4 з урахуванням франшизи, яка за договором становить 800,00 грн., в розмірі 106602,20 грн. (а.с. 75-77 т. 1).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована на умовах договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ПрАТ «СК «НОВА» згідно полісу АЕ/2753155 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну в сумі 50 000,00 грн.

На підставі звернення позивача ПрАТ «СК «НОВА» здійснила виплату на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 56602,20 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 визнаний винним в вчиненні ДТП 07.07.2016 року о 22 год. 00 хв., в місті Києві, на вул. Саксаганського, 15, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Субару», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . На підставі договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 310529042.16 від 22.04.2016 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», виходячи із протоколу огляду транспортного засобу, рахунку № А-000008582 від 18.07.2016 року, ремонтної калькуляції та страхового акту від 09.08.2016 року, здійснило розрахунок та виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 106602,20 грн. Таким чином, до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» перейшло право вимоги, яке ОСОБА_3 мав до ОСОБА_2 в межах фактичних затрат- в сумі 106602,20 грн.

ПрАТ «СК «НОВА», в якій застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, виплатила ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відшкодування в межах лімітів відповідальності 50 000,00 грн.

З урахуванням положень ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 різниці між витратами по виплаті страхового відшкодування та виплаченою ПрАТ «СК «НОВА» сумою - в розмірі 56602,20 грн. (106602,20 грн. - 50000,00 грн.).

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було завищено розмір страхового відшкодування, а також на невідповідність переліку робіт та запасних частин, визначених у рахунках на проведення ремонтних робіт, обсягу пошкоджень автомобіля. ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин. В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 порушив питання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи. Проте, як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_2 порушував питання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи під час розгляду справи судом першої інстанції. Відтак, у підстави для призначення автотоварознавчої експетизи судом апеляційної інстанції не відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Гуль В.В.

Крижанівська Г.В.