КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №754/17972/19 Головуючий у 1 інстанції: Грегуль О.В.

Провадження №22-ц/824/484/2021 Доповідач: Гаращенко Д.Р.

24 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2020 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА

У грудні 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулася до суду із позовом доОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення страхового відшкодування, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 84 478,54 грн та судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договірдобровільного комплексного страхування наземного транспорту №332943а8кгв.

22 січня 2019 pоку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу «RENAULT KANGOО», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з умовами Договору, на підставі страхових актів №АХА2445626 та №AXA2456232, рахунку зі станції технічного обслуговування, зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 183 478,54 грн.

Виплата вказаної суми підтверджується платіжним дорученням №535811 від 13 лютого 2019 року та №547712 від 27 березня 2019 року.

Страхова компанія відповідача ПрАТ «СК «Юнівес» сплатила на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» шкоду в межах ліміту його відповідальності за заявленим страховим випадком, виходячи із розміру завданих збитків розрахованих у сумі 99000 грн. Тобто, залишок невідшкодованої суми складає 84 478,54 грн.

Враховуючи норми чинного законодавства до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» перейшло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 на суму 84 478,54 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення страхового відшкодування задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 15 764,38 грн страхового відшкодування, 1 921 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду в частині відмови у позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги умови Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №332943а8кгв від 22 листопада 2018 року.

На ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» був покладений обов`язок на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснити відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносуна підставі ст. 1194 ЦК України повинна відшкодувати особа, яка завдала збитків.

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

22 січня 2019 року о 09:30 год ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT KANGOО», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по просп. Шухевича, 16-А, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився в лівій крайній смузі для розвороту, від удару даний транспортний засіб здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , який у свою чергу зіткнувся з транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_4 , що призвело до пошкодження автомобілів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п.п. 2.3Б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 26)

22 листопада 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 , яка є власником автомобіля «Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_1 , укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №332943а8кгв. (а.с.4-11)

Згідно п. 28.12 Договору добровільного страхування наземного транспорту при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість матеріалів та ремонтних робіт.

Відповідно до Звіту №1128 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 12.03.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_1 складає 180441,82 грн, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 114 764,38 грн. (а.с.107-119)

ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» сплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 180 894,26 грн, що підтверджується платіжним дорученням №535811 від 13 лютого 2019 року, та в розмірі 2 584,28 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 547712 від 27 березня 2019 року. (а.с. 36-37)

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT KANGOО», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ «СК «Юнівес», що підтверджується полісом АМ002404860 з лімітом за шкоду майну в розмірі 100 000 грн та франшизою 1000 грн. (а.с. 35)

Сторонами не заперечується, що ПрАТ «СК «Юнівес» виплатило ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» 99 000 грн страхового відшкодування.

Відповідно до ч.ч. 16, 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відносини між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_1 , в порядку суброгації.

Відносини ж між ОСОБА_1 та його страховиком ПрАТ «СК «Юнівес» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Законом № 1961-IV.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Сторонами не заперечується, що ПрАТ «СК «Юнівес» виплатило ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» 99000 грн страхового відшкодування за винятком франшизи (1000 грн), тобто в розмірі ліміту відповідальності, зазначеному у страховому полісі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму, відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. У спірних правовідносинах такою особою є страховик ОСОБА_2 - ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», яке забезпечило майнові інтереси потерпілого у відносинах майнового страхування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь різниці між фактичним розміром понесених витрат та відшкодованою сумою в розмірі 84 478,54 грн, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» посилалася на положення статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192, 1194 ЦК України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, стягненню підлягає сума в розмірі 15 764,38 грн з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, однак Законом України «Про страхування» та умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №332943а8кгв не передбачено визначення розміру страхового відшкодування із врахуванням цього коефіцієнта, оскільки таке відшкодування здійснюється у межах фактичних витрат.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Колегія суддів вважає, що у даній справі правильним є висновок, що до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке ОСОБА_2 як страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до ОСОБА_1 як особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» отримало від страховика відповідача - ПрАТ «СК «Юнівес» страхову виплату в сумі 99 000 грн, тобто в розмірі ліміту відповідальності, зазначеному у страховому полісі, то з ОСОБА_1 підлягає стягненню 84 478 грн 54 коп., що становить різницю між фактично понесеними витратами (реальними збитками) і вказаною страховою виплатою.

Суд першої інстанції не перевірив викладених у позовній заяві доводів і не спростував їх належним чином, у зв`язку з чим неправильно застосував до спірних правовідносин положення статей 993, 1192 ЦК України, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» різниці між фактичним розміром понесених витрат та відшкодованою сумою в розмірі 84 478 грн 54 коп. є помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У порядку ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС»сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмір 1921 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 2881 грн 50 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8) страхове відшкодування в розмірі 84 478 (вісімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят вісім) грн 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8) сплачений судовий збір у розмірі 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль