Справа № 191/2510/20
Провадження № 2/191/842/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона проживає в БМП-317 з 29 червня 1980 року. Мати позивача працювала з 25.07.1977 року по 02.11.1997 року у БМП-317 «Дніпротрансбуд», який станом на 2007 рік було реорганізовано в ТОВ «Дніпровськпромбуд». Для проживання батьків позивача, їм була надана квартира за адресою: АДРЕСА_1 . При вселенні в бараки усім мешканцям була вказана одна адреса, а саме: Дніпропетровська область, м. Синельникове, БМП-317, без зазначення конкретного бараку та номера квартири, згодом була присвоєна адреса: АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 є зареєстрованою за цією адресою з 10.12.2009 року, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 2010 року, тобто більше 10 років. Згідно довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.08.2020 року №685, право власності на вказану квартиру не зареєстровано. В інформаційно-пошуковій підсистемі Регіонального відділення Фонду державного майна України, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , значиться за ВАТ «Дніпротрансбуд». На підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2002 року у справі №Б26/2/39/99, юридичну особу ЖЕК ВАТ «Дніпротрансбуд» ліквідовано. Об`єкти державної власності, у тому числі і вказаний житловий будинок, залишився без балансоутримувача. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області неодноразово зверталось до виконкому Синельниківської міської ради стосовно вирішення питання прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Синельникове житлових будинків, які не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Дніпротрансбуд». Проте, рішення про передачу зазначеного житлового будинку до комунальної власності територіальної громади міста Синельникове, не прийняте. Вказаною квартирою ОСОБА_1 володіє відкрито та безперервно з серпня 2010 року, проживає у ній, сплачує комунальні послуги, здійснює її ремонт. На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ст. ст. 328, 344 ЦК України, просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

До початку проведення судового засідання представником відповідача Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Ковтун А.О., надано суду заяву про розгляд справи без її участі, згідно вимог чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що позивач проживає в квартирі АДРЕСА_5 з 2010 року. Квартира потребує ремонту. Будинок на балансі не знаходиться.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила суду, що позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_5 , з 2010 року, сплачує комунальні послуги, вони між собою є сусідами. Вказане житло нікому не належало і не належить.

Суд, заслухавши позивача, свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до копії паспорта громадянина України, Серії НОМЕР_1 , виданого 29 вересня 2016 року Синельниківським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є зареєстрованою з 10 грудня 2009 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10), але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , згідно довідки про склад сім`ї та акту проживання від 11.08.2020 року, виданих квартальним комітетом №9 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області (а.с.12, 17).

Іншого нерухомого майна за ОСОБА_1 в КП «Синельниківське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року, не зареєстровано, що підтверджено довідкою вказаного підприємства від 02.02.2021 року.

Згідно довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.08.2020 №685, право власності на квартиру АДРЕСА_5 заінвентаризовано за ОСОБА_1 , але станом на 31.12.2012 року (до вступу в дію Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), в КП «СМБТІ», не зареєстровано (а.с.18).

Згідно листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях повідомлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 значиться в ІППС «Етап-майно», що веде Регіональне відділення, і є складовою частиною Єдиного реєстру об`єктів державної власності. Житловий фонд, у тому числі вказаний житловий будинок, в процесі приватизації не увійшов до статутного капіталу ВАТ «Дніпротрансбуд» (код за ), перебував на балансі його структурного підрозділу ЖЕК ВАТ «Дніпротрансбуд», який у 2000 році було виключено зі складу Товариства (ВАТ «Дніпротрансбуд»). Згідно з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2002 року по справі №Б26/2/39/99 юридичну особу ЖЕК ВАТ «Дніпротрансбуд» ліквідовано. Таким чином, житловий фонд, у тому числі житловий будинок АДРЕСА_4 , залишився без балансоутримувача.

Згідно чинного законодавства України, а саме п.7 ст. 61 Кодексу України з процедури банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, у разі ліквідації підприємства-банкрута, зобов`язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об`єкти житлового фонду, орган місцевого самоврядування приймає такі об`єкти без додаткових умов, у порядку встановленому Законом.

Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради у липні 2020 року повідомлено ОСОБА_1 , внаслідок розгляду її звернення, що будинок АДРЕСА_4 не перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Синельникове та не знаходиться на балансі підприємства, що здійснюють обслуговування житлового фонду (а.с.11).

Згідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

З огляду на викладені вище обставини, судом встановлено, що на дату початку фактичного проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме з 2010 року, вказане нерухоме майно на праві власності нікому не належало, про що вона була обізнаною, воно не мало балансоутримувача, у комунальну власність не перейшло, тому суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт відкритого, безперервного, добросовісного заволодіння позивачем ОСОБА_1 нерухомим майном квартирою АДРЕСА_5 в період з 2010 року по теперішній час, що становить більше десяти років.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного керуючись ст. 328, ст. 344 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 200 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру АДРЕСА_5 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 31 березня 2021 року.

Суддя: А. В. Твердохліб