"01" квітня 2021 р. Справа № 363/1303/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Романенко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву представника позивача Акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» адвоката Чеботарь Жанни Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2021 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» адвоката Чеботарь Жанни Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача достроково заборгованість за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/0256/82/91871398 від 18.06.2019 року у розмірі 292 662,92 грн.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не виходить на зв`язок, уникає спілкування з працівниками банку та не здійснює будь-яких платежів, отже у банку є обґрунтовані сумніви щодо можливості реального виконання боржником рішення суду, у випадку задоволення позову. З огляду на те, що заявлені вимоги мають значний розмір та, враховуючи відсутність належного виконання зобов`язання, в тому числі після пред`явлення як вимоги, так і позову, - заявлений спосіб забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, вважає адекватним способом запобіганню можливих порушень майнових прав чи охоронюваних інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, та недопущення відчуження цього майна під час розгляду справи, з метою подальшого приховання та неможливості його реалізації.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц. Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Посилання представника позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим є лише його припущеннями, та не підтверджено жодними доказами. Невиконання боржником умов кредитного договору не може беззаперечно свідчити, що відповідач не буде виконувати рішення суду, ухвалене за результатами розгляду справи.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Предметом позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/0256/82/91871398 від 18.06.2019 року у розмірі 292 662,92 грн.Тобто заявлені вимоги щодо застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену вище квартиру не є співмірними з предметом поданого позову.

На підставі вищевикладеного, оскільки заявлені вимоги щодо застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру не є співмірними з предметом поданого позову, враховуючи те, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» адвоката Чеботарь Жанни Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна