Справа № 953/5760/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

за участю секретаря Мордухович К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Київського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Роман В.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Київського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Роман В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Вимоги подання обґрунтовує тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 61038712 з примусового виконання постанови, виданої Держпраці у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ Держпраці в Харківській області штрафу в розмірі 125190 грн.

Під час виконання виконавчого провадження були проведені виконавчі дії, а саме: 04.02.2020 року відкрито виконавче провадження, направлені запити до ДПС, ПФ, МВС, Державного реєстру речових прав, 06.02.2020 року винесено постанову про арешт майна боржника, направлені в ПАТ «Приватбанк» вимоги про списання коштів, 12.03.2021 року на рахунок відділу надійшли кошти 1889,44 грн., списані з депозитних рахунків боржника. А тому, виконавець вказує, що боржник ухиляється від виконання і є всі підстави для обмеження виїзду за межі України.

У поданні державний виконавець просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, дослідивши подані докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавче провадження № 61038712 з примусового виконання постанови, виданої Держпраці у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ Держпраці в Харківській області штрафу в розмірі 125190 грн. 14.01.2021 року постановою приватного виконавця виконавчі провадження №64138630 та №64140475 об`єднані в одне зведене виконавче провадження № 64143499.

При цьому, з наявних в матеріалах справи вбачається, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, а саме: вчинені запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів, накладення арешту на грошові кошти боржника, списання з рахунків боржника наявних грошових коштів, яких виявилося недостатньо для виконання судового рішення.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, приватний виконавець, як на підставу для його задоволення, вказував, що незважаючи на обізнаність боржника, як про існуючу в нього заборгованість, так і про наявність вищенаведеного виконавчого провадження, останній ухиляється від виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Як передбачено п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи, або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Під ухиленням від виконання зобов`язання слід розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Однак, із матеріалів подання державного виконавця не вбачається, що боржник обізнаний про відкрите відносно нього, виконавче провадження, оскільки жодних доказів про отримання постанов боржником не надано. Інші докази щодо ухилення боржником від виконання судового рішення державним виконавцем суду не надано. Посилання на списання коштів не є належним обґрунтуванням ухилення від виконання боржником своїх обов*язків.

Також суд враховує, що державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

За таких обставин та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1

у праві виїзду за межі України передчасне, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржником від виконання вимоги про сплату боргу в контексті положень ст.441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст. 258, 260, 441ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» ,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Київського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Роман В.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя :