ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3069/21 Справа № 175/4139/18 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна, ОСОБА_3 про визнання недійсними з моменту вчинення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_2 вказує на те, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 , яка на момент вчинення договорів була його дружиною. Підписання Договорів купівлі-продажу було вчинено під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах. ОСОБА_4 була власником корпоративних прав ПП «Алмира Груп», а ОСОБА_2 тривалий час з 2010 року працював у ПП «Алмира Груп», оскільки це був родинний бізнес. ОСОБА_4 вимагала від позивача документально оформити на її ім`я будинок та земельну ділянку, а ОСОБА_4 в свою чергу переоформить на нього, ОСОБА_2 , корпоративні права на ПП «Алмира Груп». Вказані обставини примусили ОСОБА_2 діяти за вказівкою ОСОБА_4 на вкрай невигідних умовах, оскільки фактична вартість нерухомого майна на момент укладення договорів є значно більшою ніж та, що вказана в договорах купівлі-продажу.

18 листопада 2019 року ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та просив суд постановити рішення, яким визнати недійсним з моменту вчинення укладений між ним, ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 07.09.2018 року, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за №3337; визнати недійсним з моменту вчинення укладений між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 :05:007:0319 від 07.09.2018 року, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за №3343; здійснити розподіл судових витрат відповідно до закону

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 168,6 кв.м. житловою площею 58,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 07 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за №3337 - недійсним з моменту укладення. Визнано договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:007:0319, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 07 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за №3343 - недійсним з моменту укладення. Вирішено питання щодо судових витрат.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду та посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відповідно до ст. 360 ЦПК України подали відзиви, в яких просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_6 , на підставі довіреності, був укладений Договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 168,6 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А., зареєстрований в реєстрі за №3337.

Згідно п.2 вищевказаного Договору, продаж житлового будинку було здійснено за 49544 грн., які покупець сплатив продавцю, а продавець отримав до підписання вищевказаного Договору. Вартість житлового будинку була підтверджена Звітом про незалежну оцінку майна ідентифікатор за базою ФДМУ 3316721_02072018_180702-111, який сформований ТОВ «МЕГАПОЛІС І ПАРТНЕРИ» 02 липня 2018 року, про що також було зазначено в п.3 вищевказаного Договору.

Встановлено, що 07 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_6 , на підставі довіреності, був також укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:007:0319, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А., зареєстрований в реєстрі за №3343.

Згідно п.2 вищевказаного Договору, продаж земельної ділянки було здійснено за 49597 грн., які покупець сплатив продавцю, а продавець отримав до підписання вищевказаного Договору. Вартість земельної ділянки була підтверджена Звітом про експертну грошову оцінку ідентифікатор за базою ФДМУ 3318534_02072018_180702-001 від 02 липня 2018 року, який сформований ТОВ «МЕГАПОЛІС І ПАРТНЕРИ» 02 липня 2018 року, про що також було зазначено в п.3 вищевказаного Договору.

Окрім договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, 07 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_6 , на підставі довіреності, було підписано Договір купівлі-продажу прав засновника (власника) ПП «Алмира Груп», за умовами якого до ОСОБА_2 перейшло право власності на права засновника (власника) ПП «Алмира Груп». Вказаний Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А. та зареєстрований в реєстрі за №3349.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 01 березня 2019 року, актовий запис №294 від 01 березня 2019 року.

23 квітня 2019 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №239/2019 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В жовтні 2019 року спадкоємиця ОСОБА_5 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , а тому є правонаступником всіх прав та обов`язків після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №2285/2286-20 складеного 10 червня 2020 року, ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:007:0319, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 07 вересня 2018 року складала 729888 (сімсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн.; ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 07 вересня 2018 року складала 6358857 (шість мільйонів триста п`ятдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн.

Суд критично оцінив Звіт про незалежну оцінку майна ідентифікатор за базою ФДМУ 3316721_02072018_180702-111, який сформований ТОВ «МЕГАПОЛІС І ПАРТНЕРИ» 02 липня 2018 року та Звіт про експертну грошову оцінку ідентифікатор за базою ФДМУ 3318534_02072018_180702-001 від 02 липня 2018 року, який сформований ТОВ «МЕГАПОЛІС І ПАРТНЕРИ» 02 липня 2018 року, оскільки в Звітах не наведена характеристика об`єктів оцінки, відсутня інформація про аналіз правового статусу об`єктів, технічна характеристика житлового будинку, її конструктивів, відсутня інформація про ознаки фізичного зносу житлового будинку, фотографії земельної ділянки та житлового будинку, що унеможливлює ідентифікацію об`єктів оцінки та порушує абз. 1, 5 п. 53 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440. У Звітах також відсутнє належне обґрунтування бази оцінки та виду вартості. Під час оцінки використано один методичний підхід - порівняльний метод аналогів продажу, при цьому відмова від використання інших методів не обґрунтована, що порушує п.37 Національного стандарту №1. В свою чергу, застосований порівняльний підхід проведено з порушенням вимог п.п.16, 47-49 Національного стандарту № 1. Обсяг зібраної та проаналізованої інформації в додатках не достатній для проведення оцінки об`єктів. В додатках відсутня інформація про об`єкти, яка необхідна для їх ідентифікації та здійснення оцінки та підтвердження іншої інформації, необхідної для оцінки об`єктів, що порушує п. п. 52, 54, 56 Національного стандарту № 1.

Суд встановив, що особистого огляду суб`єктом оціночної діяльності об`єктів оцінки проведено не було, матеріали звітів не містять, зокрема фотографій об`єктів оцінки.

Для визначення наявності стану, в якому ОСОБА_2 не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення вищевказаних Договорів купівлі-продажу нерухомого майна, за клопотанням позивача, судом було призначено судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №124 складеного 01 вересня 2020 року, ОСОБА_2 в амбулаторних умовах встановити діагноз і вирішити відносно нього експертні питання неможливо у зв?язку з короткочасністю обстеження та необхідністю тривалого динамічного спостереження за ним; рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на обгрунтованість позовних вимог, зокрема, суд дійшов висновку, що вартість нерухомого майна: земельної ділянки та житлового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на момент укладення вищевказаних спірних Договорів купівлі-продажу є значно заниженою, що сторонами в процесі розгляду справи не спростовано, а тому відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно із ч.3 ст.203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст.229 ЦК).

Пленум ВСУ в п. 19 постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. №9 роз`яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) та сплатити за нього певну грошову суму. Виходячи зі змісту стст. 203, 655 ЦК України договір купівлі-продажу вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення.

07.09.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною було посвідчено відповідні договори купівлі продажу: житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (зареєстрований в реєстрі під №3337); земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га. (зареєстровано у реєстрі під №3343). За даними договорами продавцем виступав ОСОБА_2 , а покупцем ОСОБА_4 .

Зазначені вище договори було укладено та оформлено із повним дотриманням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що на момент укладення спірних договорів купівлі-продажу ціна останніх є значно заниженою, а тому відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, Звіт про незалежну оцінку майна ідентифікатор за базою ФДМУ 3316721_02072018_180702-111, який сформований ТОВ «МЕГАПОЛІС І ПАРТНЕРИ» 02 липня 2018 року, та Звіт про експертну грошову оцінку ідентифікатор за базою ФДМУ 3318534_02072018_180702-001 від 02 липня 2018 року, який сформований ТОВ «МЕГАПОЛІС І ПАРТНЕРИ» 02 липня 2018 року були виконані на замовлення саме ОСОБА_2 .

Таким чином, укладаючи договори купівлі-продажу, ОСОБА_2 знав ціну житлового будинку та земельної ділянки, а тому розумів наслідки укладення спірних договорів. Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оспорювані правочини вчинялись під впливом обману, примусу з боку ОСОБА_4 та у момент коли ОСОБА_2 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, що також спростовується висновком судово-психіатричної експертизи № 124, складеного 01 вересня 2020 року, згідно якого ОСОБА_2 в амбулаторних умовах встановити діагноз і вирішити відносно нього експертні питання неможливо у зв?язку з короткочасністю обстеження та необхідністю тривалого динамічного спостереження за ним; рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для застосування судом положень ст. 230 ЦК України.

Також, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2018 року було укладено Договір про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.09.2018 у простій письмовій формі між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 , на підставі Довіреності від 31.08.2018 р., посвідченої Приватним нотаріусом Василевською І.О. При цьому, вказана довіреність не уповноважувала повіреного ОСОБА_6 укладати договори про розірвання укладених ним договорів.

27 вересня 2018 року Державним реєстратором Дніпровської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Семенуха Іваном Олеговичем було проведено державну реєстрацію припинення права власності №27821344, на підставі Договору про розірвання договору купівлі-продажу від 17.09.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 у простій письмовій формі.

27 вересня 2018 року Державним реєстратором Дніпровської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Семенуха Іваном Олеговичем було зареєстровано право власності за ОСОБА_2

28 вересня 2018 року Державним реєстратором Дніпровської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Дем`янішиним Андрієм Володимировичем на підставі договору купівлі-продажу № 6 від 28.09.2018, у простій письмовій формі, посвідченого Товарною біржею "Січеславська, Правова", акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.09.2018, посвідченого Товарною біржею "Січеславська, Правова", та свідоцтва члена біржі Товарної біржі "Січеславська, Правова" від 28.09.2018 (права власності № 28146712) було зареєстровано перехід права власності на користь ОСОБА_3 .

07 вересня 2018 року було зареєстровано перехід права власності за ОСОБА_4 державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А. від 07.09.2018 на підставі договору купівлі- продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А. від 07.09.2018 за реєстровим № 3337 (Право власності № 27821312).

27 вересня 2018 року Державним реєстратором Дніпровської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Семенуха Іваном Олеговичем було проведено державну реєстрацію припинення права власності №27821312, на підставі Договору про розірвання договору купівлі-продажу від 17.09.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 у простій письмовій формі.

27 вересня 2018 року Державним реєстратором Дніпровської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Семенуха Іваном Олеговичем було зареєстровано право власності за ОСОБА_2

28 вересня 2018 року було зареєстровано перехід права власності за ОСОБА_3 Державним реєстратором Дніпровської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Дем`янішиним Андрієм Володимировичем на підставі договору купівлі-продажу № 6 від 28.09.2018, у простій письмовій формі, посвідченого Товарною біржею "Січеславська, Правова", акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.09.2018, посвідченого Товарною біржею "Січеславська, Правова", та свідоцтва члена біржі Товарної біржі "Січеславська, Правова" від 28.09.2018р. (право власності № 28147503).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що ОСОБА_2 вчиняв первинні договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянкисвідомо та добровільно.

Не знайшли свого підтвердження посилання позивача на неусвідомлення власних дій, тяжкі обставини та невигідні умови під час укладання спірних договорів купівлі-продажу, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цих фактів ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції позивачем не надано.

Суд першої інстанції зазначені вище обставини не встановив та ухвалив незаконне рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1487 грн. 12 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна, ОСОБА_3 про визнання недійсними з моменту вчинення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1487 грн. 12 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова