Справа № 460/3298/14-ц
Провадження №6/944/10/21
02.03.2021 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кондратьєвої Н.А.
з участю секретаря судового засідання Бундз М.Р.
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 08.04.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - орган опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про виселення тимчасових мешканців із жилого приміщення та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області, Другої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", реєстраційної служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визнання власником будинку,-
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 08.04.2020 року у цивільній справі. В обгрунтування заяви зазначає, що 08.04.2020 року Яворівський районний суд Львівської області прийняв рішення про виселення її та членів її сім`ї в кількості 5 чоловік із житлового будинку, в тому числі малолітньої дитини без надання іншого житлового приміщення. Львівський апеляційний суд залишив скаргу без задоволення, а рішення Яворівського районного суду без змін. Враховуючи, що з рішенням суду вона не згідна, 06.02.2021 року нею було подано скаргу до Верховного Суду. У зв`язку із відсутністю житлового приміщення та наявністю в її сім`ї малолітньої дитини, просить відстрочити виконання рішення суду від 08.04.2020 року.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала в повному обсязі та просила таку задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо заяви про відстрочення виконання рішення суду заперечив та пояснив, що діти ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а мають інше місце реєстрації, де і повинні проживати. Позивач на даний час перебуває у будинку для престарілих, іншого місця проживання, окрім спірного житлового приміщення у неї немає, а відтак просить у задоволенні заяви відмовити.
Суд, заслухавши думку заявника та представника позивача, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення з наступних підстав.
08.04.2020 року Яворівським районним судом Львівської області постановлено рішення, яким первісний позов ОСОБА_3 задоволено та вирішено виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Постановою Львівського апеляційного суду від 01.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Яворівського районного суду Львівської області від 08.04.2020 року залишено без змін.
На виконання вищевказаного рішення суду, Яворівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист.
Обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення, заявник посилається на те, що іншого житлового приміщення у них немає, а також те, що в будинку проживає малолітня дитина.
Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Згідно ч. 1 ст. 33 України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм ЦПК і ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Виконання судового рішення у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Таким чином, відстрочка рішення суду може бути застосована судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строки і порядок, передбачений чинним законодавством.
Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином судом вбачається, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для відстрочення виконання рішення. Відсутність іншого житлового приміщення та проживання у спірному будинку малолітньої дитини не є винятковим випадком у розумінні ст. 435 ЦПК України. Відстрочка виконання вказаного рішення суду від 08.04.2020 року призведе до подальшого порушення прав позивача (стягувача) ОСОБА_3 щодо користування та розпорядження своїм майном.
Жодних інших достатніх та виняткових обставин для відстрочки виконання рішення суду у справі заявником не наведено та не встановлено судом в ході розгляду справи.
Враховуючи викладене, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 08.04.2020 р. у зв`язку із відсутністю підстав для відстрочення виконання рішення суду.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.258-260, 351-354, 435 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 08.04.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - орган опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про виселення тимчасових мешканців із жилого приміщення та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Немирівської селищної ради Яворівського району Львівської області, Другої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", реєстраційної служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визнання власником будинку відмовити.
Повний текст ухвали складено 04.03.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя Н.А. Кондратьєва