Справа №463/615/20
Провадження №2/463/188/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирича С.В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

прокурора Байтали Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

в місті Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

прокурор в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 234 044,77 грн.

Позов та право на звернення з позовом прокурор обґрунтовує тим, що рішенням Винниківської міської ради №424 від 15.07.2016 «Про порядок залучення коштів інвесторів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури кіста Винники» затверджено Положення про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Винники.

22.07.2019 між Виконавчим комітетом Винниківської міської ради (Сторона - 1) та ОСОБА_3 (Сторона - 2) укладено договір № 160 про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (надалі - договір).

Відповідно до умов договору, ОСОБА_3 зобов`язалась прийняти участь у розвитку інфраструктури міста Винники шляхом сплати до бюджету міста коштів при здійсненні будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 (к/н :01:002:0073).

Листом від 19.12.2019 №09/04-23/2408 Виконавчий комітет Винниківської міської ради надав прокуратурі інформацію про наявну заборгованість зі сплати відповідачем пайової участі за договором.

Відповідно до розрахунку Виконавчого комітету Винниківської міської ради, заборгованість відповідача становить - 227 643, 77 грн., які до міського бюджету не надійшли.

Розділом VIII вказаного Положення про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Винники передбачено, що пайовий внесок сплачується на підставі договору між виконавчим комітетом Винниківської міської ради в особі міського голови та забудовником (п. 1). Пайовий внесок у грошовій формі сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається у договорі між виконавчим комітетом Винниківської міської ради та забудовником (п. 2). Умови сплати пайового внеску визначаються у договорі між виконавчим комітетом Винниківської міської ради та забудовником (п. 4). Кошти пайового внеску забудовник (інвестор) перераховує на вказаний в договорі про пайову участь бюджетний рахунок спеціального фонду міського бюджету (п. 5).

Невжиття виконавчим комітетом Винниківської міської ради ефективних та достатніх заходів по захисту майнових прав та інтересів територіальної громади, в частині наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів пайової участі є підставою для представництва прокуратурою в суді інтересів територіальної громади.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Виконавчий комітет Винниківської міської ради.

Вказані обставини свідчать про нездійснення Виконавчим комітетом Винниківської міської ради захисту інтересів держави, що має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень та підтверджує наявність підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду.

У даному випадку прокурор не виступає у якості альтернативного суб`єкта звернення до суду, оскільки згаданий суб`єкт владних повноважень хоча і може захистити інтереси держави, але з позовною заявою про стягнення заборгованості з пайової участі не звертається.

Тому участь прокурора у даній справі, з урахуванням вищезазначеної практики Європейського суду з прав людини, є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великого числа громадян.

З урахуванням наведеного, у Львівської місцевої прокуратури №1 є достатні підстави для представництва інтересів держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради, а тому вона звернулася із позовом до суду про стягнення заборгованості з пайової участі у зв`язку з нездійснення вказаним уповноваженим органом захисту інтересів держави.

В судовому засіданні 16 березня 2021 року за клопотанням прокурора здійснено заміну прокуратури, якою подано позов на Галицьку окружну прокуратуру міста Львова, в порядку ст.55 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що даний позов слід залишити без розгляду виходячи із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір №160 про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (надалі - договір).

Звертаючись із вказаним позовом в інтересах держави, прокурор посилається на положення ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23, ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачено право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського в інтересах держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

При цьому, до матеріалів справи долучено відповідь Виконавчого комітету Винниківської міської ради від 13.01.2020 р. № 30/04-21/09в заступнику керівника Львівської місцевої прокуратури №1 на запит про надання матеріалів (в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру») з тексту якої суд розуміє, що прокуратурі на усну вимогу позивачем було надано інформацію про заборгованість із сплати пайової участі трьох пайовиків, серед них і відповідача.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що самостійно з позовом не звертався, оскільки були відсутні кошти на сплату судового збору. Прокурор надіслав запит про надання відомостей про боржників-пайовиків, що було зроблено листом від 13.01.2020 р. № 30/04-21/09в. На даний час між сторонами досягнуто згоди по строку виникнення зобов`язань за договором про пайову участь, спір вирішено у позасудовому порядку, відповідач повністю виконала свої зобов`язання, по питанню стягнення пені виконавчий комітет претензій до відповідача не має.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що на її думку прокурор не мав права подавати позов в інтересах держави в особі виконавчого комітету Виннківської міської ради, оскільки на час звернення з позовом не настали у відповідача строки виконання зобов`язань. На даний час у позасудовому порядку сторони договору врегулювали питання строку виконання зобов`язань по договору про пайову участь, відповідач кошти, які передбачені договором сплатила. Окрім того, Винниківська міська рада, як орган місцевого самоврядування має свою юридичну службу, самостійно може представляти свої інтереси в суді і в тому числі звертатися із позовом до суду. Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, що позивач ухилявся від виконання своїх обов`язків по захисту інтересів, оскільки ще мав достатньо часу для заявлення позову, а прокурор, здійснюючи контроль за поповненням бюджету не звертався до виконавчого комітету із вимогою здійснювати належний захист інтересів держави і не надавав строк для усунення таких порушень, якщо вважав, що позивач перешкоджав захисту інтересів держави. А тому просить позов залишити без розгляду.

Статтею 53 ЦПК України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Отже, аналіз вказаних нормативних актів вказує на те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що прокурор не звертався до виконавчого комітету Винниківської міської ради із пропозицією усунути порушення у захисті інтересів держави, та з пропозицією самостійно звернутися із позовом до суду у розумні строки. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що п.2.2. договору про пайову участь (а.с.12) передбачено, що відповідач має сплатити кошти до 22.07.2019 року, а згідно п.2.4. договору після отримання відповідачем погодження накладання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, який на час звернення з позовом ще не був погоджений. Якщо навіть виходити із строків сплати внеску згідно п.2.2 договору, то з того часу пройшло лише пів року і виконавчий комітет мав достатньо часу звернутися з позовом до суду у межах строку позовної давності.

А тому є очевидним, що позивач не вчиняв бездіяльність по захисту інтересів держави і підстав для представництва держави у прокурора не було. Доказів бездіяльності позивача у захисті інтересів держави прокурор не надав.

У Постанові від 26 травня 2020 року (Справа № 912/2385/18,провадження № 12-194гс19) https://reyestr.court.gov.ua/Review/90458902 Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки про застосування норм права:

76. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

77. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

78. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

79. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

80. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

81. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

82. Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

83. Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вказаний позов прокурором в інтересах держави в особі виконавчого комітету Винниківської міської ради подано без дотримання положень ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», а оскільки передбачених законом підстав для звернення з вказаним позовом не має, у відповідності до положень ч.1 п.2 ст. 257 ЦПК України даний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись 257 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

справу за позовом за позовом Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 234 044,77 грн. - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Дата складення повного тексту ухвали суду - 30 березня 2021 року.

Суддя: