УХВАЛА

01 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 359/9381/19

провадження № 61-19478ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником - Сиротою О. М., на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, здана до поштового відділення зв`язку 23 грудня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України. Крім того, касаційна скарга не була оплачена судовим збором. До касаційної скарги не додано відповідних доказів на підтвердження повноважень Сироти О. М. на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме, заявнику запропоновано надати суду касаційної інстанції: заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а також, відповідні докази, які підтверджують причини пропуску строку на касаційне оскарження; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 420, 40 грн; надати відповідні докази на підтвердження повноважень Сироти О. М. на представництво інтересів ОСОБА_1 .

У березні 2021 року на адресу Верховного Суду заявник надіслав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень; квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги № 0.0..1 від 25 лютого 2021 року у розмірі 420, 40 грн, проте не надав відповідні докази на підтвердження повноважень Сироти О. М. на представництво інтересів ОСОБА_1 .

У заяві, доданій до вищезазначених матеріалів, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначав, що оскаржуваними судовими рішеннями вирішено питання про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2009 року у справі № 2-4563/2009. Заява у справі № 359/9381/19 подана щодо заміни сторони виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу і примусового виконання судових рішень, тому вважав, що представництво у цій справі може здійснювати не лише адвокат, але й інший представник відповідно до вимог процесуального закону.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2021 року продовжено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 08 лютого 2021 року, до 26 березня 2021 року.

Заявнику роз`яснено, що провадження у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження було розпочато у жовтні 2019 року, тобто, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відтак відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво сторін у цій справі у суді касаційної інстанції відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України повинно здійснюватися виключно адвокатами.

У березні 2021 року на адресу Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслав заяву, в якій, посилаючись на частину другу статті 60 ЦПК України, зазначає, що представником у справі № 359/9381/19 може бути не лише адвокат, а й інша особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.

Згідно з частинами першою, другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Починаючи з 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2. Відповідно до частини 3 статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, що не підлягають оскарженню.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що провадження у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження було розпочато у жовтні 2019 року, тобто, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відтак відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво сторін у цій справі у суді касаційної інстанції відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України повинно здійснюватися виключно адвокатами.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Вказану касаційну скаргу підписано ОСОБА_2 , в касаційній скарзі зазначено, що ОСОБА_2 є представником заявника - ОСОБА_1 , на підтвердження його повноважень до матеріалів касаційного провадження додано копію довіреності.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про адвоката Сироту О. М. відсутні.

Посилання ОСОБА_2 на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі і він може бути представником ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 60 ЦПК України, є необґрунтованими, оскільки представництво у справі про заміну сторони виконавчого провадження, яка не є малозначною в силу вимог процесуального закону, має здійснюватися адвокатом.

Таким чином, зміст доданої до касаційної скарги довіреності та відсутність відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України свідчать про те, що особа, яку уповноважено представляти інтереси довірителя, не є адвокатом та не має право представляти інтереси ОСОБА_1 .

Наведені доводи свідчать про те, що із касаційною скаргою до суду звернулася особа, яка не має такого процесуального права в силу положень Конституції України та процесуального закону. Такі положення не позбавляють сторону права звернутися до суду касаційної інстанції у порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки касаційна скарга підписана ОСОБА_2 , відомості про статус якого як адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, останній не надав доказів на підтвердження того, що має статус адвоката, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала. При цьому підстави для вирішення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень відсутні, оскільки воно подане неуповноваженою особою.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Жданова