Справа № 367/8471/20
Провадження №4-с/367/41/2021
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Бичок Т.П.,

представника особи, що подала скаргу ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ірпені об`єднані в одне провадження скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича у виконавчому провадженні №57711758, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

23 грудня 2020 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга (єдиний унікальний номер судової справи 367/8471/20; номер провадження 4-с/367/87/2020) ОСОБА_2 , за підписом представника адвоката Уманець С.Г. (діє на підставі ордеру), на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, в якій особа, яка звернулася зі скаргою ставить питання про:

- визнання за період з 16.11.2018 року по 22.12.2020 року неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича у виконавчому провадженні № 57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язання головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича або іншу посадову особу Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану боржника та фактичне примусове виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області із урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження";

- стягнення на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Крім того, 23 грудня 2020 року до Ірпінського міського суду Київської області в провадження судді Кравчук Ю.В. надійшла скарга (єдиний унікальний номер судової справи 367/8473/20; номер провадження 4-с/367/89/2020) ОСОБА_2 , за підписом представника адвоката Уманця С.Г. (діє на підставі ордеру) на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, в якій особа, яка звернулася зі скаргою ставить питання про:

- визнання за період з 16.11.2018 року по 22.12.2020 року неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича у виконавчому провадженні № 57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням статей 9 та 71 Закону України "Про виконавче провадження" та розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження;

- зобов`язання головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича або іншу посадову особу Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були б направлені та свідчили б про застосування до боржника заходів примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів передбачених статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження";

- стягнення на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

22 січня 2021 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області об`єднано у одне провадження скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича та зобов`язання вчинити дії (єдиний унікальний номер судової справи 367/8471/20; номер провадження 4-с/367/87/2020) та скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича та зобов`язання вчинити дії (єдиний унікальний номер судової справи 367/8473/20; номер провадження 4-с/367/89/2020), присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер судової справи 367/8471/20; номер провадження 4-с/367/87/2020.

11 лютого 2021 року через канцелярію суду надійшла заява про уточнення вимог по скарзі, відповідно до якої скаржник ОСОБА_2 просила:

- визнати за період з 16.11.2018 року по 22.12.2020 року неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича у виконавчому провадженні № 57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням статей 9, 11, 13, 48 та 71 Закону України "Про виконавче провадження" та розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

- зобов`язати головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича або іншу посадову особу Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану боржника та фактичне примусове виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області із урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", а саме:

- направити письмову вимогу до банківських установ з метою отримання інформації про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника та в разі виявлення коштів боржника вирішити питання про звернення стягнення на них;

- вчинити виконавчі дії щодо виявлення рухомого майна боржника за місцем його проживання та шляхом направлення запитів до державних реєстрів та баз даних державних органів, що містять дані про майно та в разі виявлення майна боржника вирішити питання про звернення стягнення на таке майно;

- вчинити виконавчі дії щодо виявлення нерухомого майна боржника шляхом перевірки в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та в разі виявлення майна боржника вирішити питання про звернення стягнення на таке майно;

- здійснити реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

- вирішити питання про прийняти рішення стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення та надіслання його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- вирішити питання про прийняття рішення шляхом прийняття постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

У обґрунтування своїх вимог особа, яка звернулася зі скаргою зазначила, що 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ по справі № 367/5919/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.08.2018 року і до досягненням дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16.11.2018 року вказаний судовий наказ було пред`явлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

16.11.2018 року головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дяченко Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57711758 з примусового виконання судового наказу № 367/5919/18 виданого Ірпінським міським судом Київської області 10.10.2018.

22.01.2020 року державним виконавцем Дяченко Є.В. винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та постанову про прийняття виконавчого провадження вказаним відділом.

Також скаржник вказує, що з інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, вбачається, що державним виконавцем Дяченко Є.В. в період з 16.11.2018 по 22.12.2020, не були виконані вимоги передбачені Законом України "Про виконавче провадження", щодо примусового виконання судового наказу № 367/5919/18 виданого 10.10.2018 року Ірпінським міським судом Київської області, зокрема та не обмежуючись із дотриманням строків та порядку визначеного статтями 9, 11, 13, 48 та 71 Закону України "Про виконавче провадження" та розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, а саме:

- належним чином та в строки не здійснено заходів щодо виявлення та накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, відкритих у банківських та фінансових установах на ім`я Боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб;

- належним чином та в строки не здійснено заходів автоматизованого арешту коштів боржника в електронному вигляді за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження за виконавчим документом про стягнення аліментів;

- належним чином та в строки не здійснено перевірку наявності рухомого майна за місцем реєстрації/проживання Боржника, не накладено арешт на рухоме майно боржника;

- належним чином та в строки не здійснено державну реєстрацію обтяжень рухомого та нерухомого майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно;

- не направлено запити до реєстраційних органів (територіальні сервісні центри МВС України, Реєстраційної служби, Департаменту державної реєстрації та нотаріату, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів) щодо наявності у власності Боржника належного йому майна: транспортник засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі містяться в електронних базах даних державних реєстрів;

- не витребувано від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту;

- не направлено запити до Державної авіаційної служби України про наявність у власності Боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України;

- не направлено запити до Міністерства економічного розвитку та торгівлі про наявність за Боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних;

- не направлено запити до Державної фіскальної служби України про наявність та/або відсутність щодо митного оформлення за Боржником зовнішньоекономічних операцій (експорт/імпорт товарів, тощо);

- не направлено запити до структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії "Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг" про наявність та/або відсутність Боржника серед власників об`єктів промислової власності;

- не направлено запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є Боржник;

- не направлено запити до Міністерства юстиції України про наявність та/або відсутність інформації відомостей, котрі містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про записи щодо юридичних осіб, власником яких є Боржник, з метою подальшого звернення стягнення на частку учасника товариства;

- не направлено запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, та звісно при його виявлені не здійснено відповідних та належних виконавчих дій;

- не направлено запити до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води, та звісно при його виявлені не здійснено відповідних та належних виконавчих дій;

- не застосовано та не вжито інших можливих заходів у виконавчому провадженні;

- порушено строки прийняття рішення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників;

- порушення строків обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів;

- не прийнято рішення про винесення вмотивованих постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, чим порушено вимоги частини 9 статті 71 Закону № 1404-VIII;

- за наявності заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за двадцять місяців, не вжито заходів щодо притягнення боржника до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 183-? Кодексу про адміністративні правопорушення, що проявляється у нескладені протоколу про адміністративне правопорушення та не направленні його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, порушено строки прийняття такого рішення;

- не прийнято вмотивованої постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, порушено строки прийняття такого рішення.

Зважаючи на зазначене, скаржник вважає, що своєю неефективністю, несвоєчасністю і не в повному обсязі вчиненні виконавчих дій, державним виконавцем Дяченком Є.В. при примусовому виконанні судового наказу № 367/5919/18 виданого 10.10.2018 Ірпінським міським судом Київської області, буди порушені засади виконавчого провадження.

20.01.2021 головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченком Є.В. через канцелярію суду подано належним чином завірену копію виконавчого провадження № 57711758 щодо виконання судового наказу № 367/5919/18 виданого 10.10.2018 Ірпінським міським судом Київської області.

У судове засідання 01.03.2021 державний виконавець Дяченко Є.В. та боржник ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судовому засіданні представник особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_1 підтримав уточнені вимоги скарги та просив задовольнити скаргу, при цьому, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Заслухавши представника особи, яка звернулася зі скаргою, з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

25 вересня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області розглянуто заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

10 жовтня 2018 року стягувачу Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ № 367/5919/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягненням дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було пред`явлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області.

16 листопада 2018 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Дяченком Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57711758 з примусового виконання судового наказу № 367/5919/18 виданого 10.10.2018 року Ірпінським міським судом Київської області.

12 березня 2019 року державним виконавцем Дяченком Є.В. складено вимогу про зобов`язання стягувача надати банківські реквізити для перерахування коштів.

21.03.2019 року стягувач звернулася до державного виконавця Дяченко Є.В. з проханням повідомити хід виконання виконавчого провадження № 57711758, зокрема, про здійснені заходи примусового виконання (запити, відповіді на запити щодо перевірки майнового стану боржника; здійснені заходи щодо встановлення місця отримання доходів боржника (відповіді ДФС та ПФУ); розмір стягнутих коштів в рахунок погашення аліментів (дата надходження коштів, дата перерахування коштів, копії квитанцій та платіжних доручень про стягнення/перерахування коштів).

Також 21.03.2019 року стягувач звернулася до начальнику відділу ДВС зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Дяченка Євгена Валерійовича, яка полягала у:

-не внесенні до постанови про відкриття виконавчого провадження резолютивної частини, що передбачає заходи примусового виконання рішення;

-не здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам при відкритті виконавчого провадження та, відповідно, не направленні його на адресу Стягувача;

-не здійсненні заходів примусового виконання рішення, що проявляється у відсутності постанови про арешт майна боржника, не внесенні відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, відсутності обтяжень майна боржника у державних реєстрах України, не застосуванні до боржника заходів встановлених статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження".

12.06.2019 року державним виконавцем Дяченко Є.В. прийнято рішення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Також 12.06.2019 року державним виконавцем заповнено резолютивну частину в автоматизованій системі виконавчого провадження, про що винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Крім цього, 12.06.2019 року державним виконавцем Дяченко Є.В. прийнято рішення про арешт майна боржника, про що винесено постанову, прийнято рішення про виклик боржника та здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

25.09.2019 року представником ОСОБА_2 повідомлено державного виконавця Дяченко Є.В. про зміну банківських реквізитів стягувача.

25.09.2019 року державним виконавцем Дяченком Є.В. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних стягувача.

30.09.2019 року державним виконавцем Дяченко Є.В. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.09.2019 року становить 20 014,21 грн.

22.01.2020 року виконавче провадження № 57711758 винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та постанову про прийняття виконавчого провадження вказаним відділом.

15.05.2020 року державним виконавцем Дяченко Є.В. видано стягувачу довідку про отримання аліментів за період з листопада 2019 по квітень 2020 року.

31.07.2020 року державним виконавцем Дяченко Є.В. сформовані запити та отримані відповіді про те, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані; інформація про доходи боржника у ДФС відсутня; фізичну особу підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

Також 31.07.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника без адресати та відомостей в якій саме банківській установі здійснюється арешт коштів.

22.09.2020 року державним виконавцем Дяченко Є.В. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних стягувача.

06.01.2021 року державним виконавцем Дяченко Є.В. сформовані запити та отримані відповіді про те, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані; інформація про доходи боржника у ДФС відсутня; фізичну особу підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

15.01.2021 року, під час розгляду у суді скарги ОСОБА_2 , державним виконавцем Дяченком Є.В. прийнято рішення про винесення вмотивованих постанов:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- про накладення штрафу на користь стягувача у розмірі 16 781,76 грн., у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки та становить 55939,21 грн.

Інформація щодо перевірки наявності зареєстрованого за боржником на праві власності майна в матеріалах виконавчого провадження відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у частинах першій та другій статті 18 ЦПК України, за змістом яких судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Суд наголошує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами, є системною проблемою України, яка констатована у низці рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення ЄСПЛ у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

У рішенні ЄСПЛ від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд звертає увагу, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - ЗУ «Про виконавче провадження») визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені права та обов`язки державного виконавця.

Зокрема, згідно з п.п. 3, 14, 18, 19, 21, 22 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При цьому ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше, ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше, ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частинами 2 та 4 статті 71 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника; виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Відповідно до частини 9 цієї статті за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

Відповідно до частини 12 статті 71 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Частиною 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому, як вбачається з матеріалів даної справи, всіх можливих заходів виконавцем вчинено не було, матеріали справи свідчать про несвоєчасність та неповноту вчинення державним виконавцем дій у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» за період з часу з 16.11.2018 року по день подання скарги у даній справі.

Отже, державний виконавець повинен був здійснити всі необхідні дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», а саме здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Таким чином, бездіяльність державного виконавця є неправомірною, оскільки ним не були виконані усі дії, в обсязі та в строк, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», необхідні для виконання судового рішення.

При цьому державним виконавцем Дяченком Є.В. не надано суду пояснень щодо скарги з доказами на обґрунтування правомірності своїх дій/бездіяльності.

Суд звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Дяченка Є.В.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Згідно із ст. 452 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову у задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

22.01.2021 до суду надійшла заява представника скаржника про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у справі № 367/8471/20, в якій ставиться питання про стягнення з суб`єкта оскарження за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь скаржника витрат на правничу допомогу в сумі 7 750,00 грн.

Така заява обґрунтована тим, що скаржником, ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги від 17.12.2020 року № 91/3 з адвокатським об`єднанням «ЮСТІС». Згідно з п. 4.1 якого розмір гонорару за правничу допомогу, визначену у п. 1.1 цього договору, становить 7 750,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи до відповідної заяви надано:

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в рамках виконання умов договору № 91/3 від 17.12.2020;

- акт наданих послуг від 21.01.2021 згідно договору № 91/3 від 17.12.2020.

Крім того, 22.01.2021 до суду надійшла заява представника скаржника про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у справі № 367/8473/20, в якій ставиться питання про стягнення з суб`єкта оскарження за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь скаржника витрат на правничу допомогу в сумі 7 750,00 грн.

Така заява обґрунтована тим, що скаржником, ОСОБА_2 , укладено договір про надання правової допомоги від 17.12.2020 року № 91/4 з адвокатським об`єднанням «ЮСТІС». Згідно з п. 4.1 якого розмір гонорару за правничу допомогу, визначену у п. 1.1 цього договору, становить 7 750,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи до відповідної заяви надано:

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в рамках виконання умов договору № 91/4 від 17.12.2020;

- акт наданих послуг від 21.01.2021 згідно договору № 91/4 від 17.12.2020.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 уклала з адвокатським об`єднанням «Юстіс» (виконавець) договір № 91/3 про надання правової допомоги від 17.12.2020, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався надати правову допомогу щодо захисту інтересів в органах державної влади, місцевого самоврядування, в судах усіх інстанцій, органах державної виконавчої служби, у справі про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Є.В. у виконавчому провадженні № 57711758 з примусового виконання судового наказу № 367/5919/18 виданого 10.10.2018 року Ірпінським міським судом, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Також 17.12.2020 між ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням «Юстіс» (виконавець) укладено договір № 91/4 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався надати правову допомогу щодо захисту інтересів в органах державної влади, місцевого самоврядування, в судах усіх інстанцій, органах державної виконавчої служби, у справі про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Є.В. у виконавчому провадженні № 57711758 з примусового виконання судового наказу № 367/5919/18 виданого 10.10.2018 року Ірпінським міським судом, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням статей 9 та 71 Закону України "Про виконавче провадження" та розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні 22 січня 2021 року головний державний виконавець Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Є.В., ознайомившись із вказаними вище заявами представника скаржника про компенсацію судових витрат на правничу допомогу, заперечував проти їх задоволення, вважаючи їх безпідставними.

Враховуючи, що ОСОБА_2 було подано дві майже аналогічні скарги про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Є.В., які в подальшому були об`єднані в одне провадження, суд вважає доцільним частково стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 450-453 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Об`єднані в одне провадження скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича у виконавчому провадженні №57711758, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича у виконавчому провадженні №57711758, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, за період з 16 листопада 2018 року по 22 грудня 2020 року.

Зобов`язати головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича або іншу посадову особу Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18, виданого 25 вересня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, котрі були б направлені та свідчили про перевірку майнового стану боржника та фактичне примусове виконання судового наказу №367/5919/18, виданого 25 вересня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, а саме:

-направити письмову вимогу до банківських установ з метою отримання інформації про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника та в разі виявлення коштів боржника вирішити питання про звернення стягнення на них;

-вчинити виконавчі дії щодо виявлення рухомого майна боржника за місцем його проживання та шляхом направлення запитів до державних реєстрів та баз даних державних органів, що містять дані про майно та в разі виявлення майна боржника вирішити питання про звернення стягнення на таке майно;

-вчинити виконавчі дії щодо виявлення нерухомого майна боржника шляхом перевірки в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та в разі виявлення майна боржника вирішити питання про звернення стягнення на таке майно;

-здійснити реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

-вирішити питання про прийняття рішення стосовно складення протоколу про адміністративне правопорушення та надіслання його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

-вирішити питання про прийняття рішення шляхом прийняття постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Зобов`язати Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити суд і заявника ОСОБА_2 про виконання даної ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Стягнути з Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08205, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Ярославська, 9) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7750 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук