Ухвала

Іменем України

30 березня 2021 року

м. Київ

справа № 367/8553/17

провадження № 61-4279ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітов М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа - тимчасово виконуючий обов`язки директора Дирекції «Автотранспошта» Козинський Володимир Дмитрович, про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта») про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, уточнивши позовні вимоги просила визнати незаконним наказ Дирекції «Автотранспошта» АТ «Укрпошта» № 870-к від 17 листопада 2017 року, поновити її на посаді начальника відділу обліку, підготовки, аналізу та руху кадрів Дирекції «Автотранспошта» АТ «Укрпошта» з 09 червня 2016 року та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2016 року по 10 вересня 2018 року в розмірі 358 849,26 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним наказ Дирекції «Автотранспошта» АТ «Укрпошта» № 870-к від 17 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 09 червня 2016 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу обліку, підготовки, аналізу та руху кадрів Дирекції «Автотранспошта» АТ «Укрпошта» з 09 червня 2016 року, стягнуто з Дирекції «Автотранспошта» АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2016 року по 10 вересня 2018 року в розмірі 358 849,26 грн. Рішення в частині поновлення позивача на роботі допущено до негайного виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2018 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним наказ Дирекції «Автотранспошта» АТ «Укрпошта» № 870-к від 17 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_1 в частині визначення дати вчинення позивачем прогулу 18 жовтня 2017 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року скасовано. Справу № 367/8553/17 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта», третя особа - тимчасово виконуючий обов`язки директора Дирекції «Автотранспошта» Козинський В. Д., про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано на новий розгляд суду першої інстанції.

21 січня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року відмовлено.

ОСОБА_1 подала 16 березня 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та зобов`язати колегію суддів апеляційного суду розглянути заяви про роз`яснення постанови суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Встановивши, що постанова Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року, про роз`яснення якої просить позивач, скасована постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа - тимчасово виконуючий обов`язки директора Дирекції «Автотранспошта» Козинський Володимир Дмитрович, про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов