Справа № 366/2930/20
Провадження № 2/366/175/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Іванківський районний суд Київської області у складі : головуючої - судді Слободян Н.П., з участю секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом до відповідача, Заруддянської сільської ради, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, ОСОБА_3 , який проживав у с. Заруддя Іванківського району Київської області. Після його смерті постало питання про оформлення спадщини, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 і належав його матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якої ОСОБА_3 прийняв, але не оформив спадкових прав.

Після його смерті позивачі прийняли спадщину шляхом подання відповідних заяв приватному нотаріусу Бородянського районного нотаріального округу Київської області.

16.10.2020 позивачам нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на жилий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Позивачі просять визнати їх право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями в рівних частках.

Рух справи

25.11.2020 до суду надійшла позовна заява.

27.11.2020 відкрите провадження. Підготовче судове засідання призначене на 22.12.2020, проте, через перебування головуючого судді на лікарняному, відкладене на 27.01.2021.

21.12.2020 до суду звернулась Іванківський селищний голова із заявою про заміну сільських рад на селищну раду, як належного відповідача, в усіх справах, де сільські ради є відповідачами, у зв`язку з реорганізацією та їх приєднанням до Іванківської селищної ради.

Ухвалою від 27.01.2021 зазначене клопотання задоволене і судове засідання відкладено на 24.02.2021, згодом на 25.03.2021.

Позиції сторін

У підготовче судове засідання позивачі не з*явилися. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно, належним чином. У позові просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник заміненого належного відповідача, Іванківської селищної ради, у підготовче судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Направили до суду лист (відзив) на позов, у якому просять справу розглядати без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права

Суд, вивчивши докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження та укладення шлюбу ( щодо зміни прізвища) відповідно серії НОМЕР_1 від 27.03.1978 і І-БК № 026881 від 12.07.2001 та серії І-БК № 338992 від 12.09.1972 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 29.01.2016.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 від 18.08.2015. Його матір, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_3 від 01.04.1998. Родинні відносини між ними встановлені рішенням Іванківського районного суду від 01.11.2019 у справі № 366/2434/19 (факт встановлювався через різне написанні імені матері у свідоцтві про народження ОСОБА_3 ).

Спадщину після смерті батька, ОСОБА_3 , позивачі прийняли, подавши відповідні заяви нотаріусу. Заведена спадкова справа № 81/2015.

На день смерті ОСОБА_3 , як спадкоємцю своєї матері ОСОБА_4 , належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який він фактично прийняв, але не встиг оформити спадкових прав.

Зазначений будинок, згідно із записами у погосподарській книзі № 3 Заруддянської сільської ради на 2016-2020 роки, належить ОСОБА_4 , що засвідчено у довідці № 02-17-380 від 30.10.2020 (особовий рахунок НОМЕР_7) , і був збудований нею, а потім і сином, ОСОБА_3 , за даними Технічного паспорту у 1947 році, а господарські будівлі та споруди протягом 1978-2010 років.

Однак правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_4 за життя не оформила. Не встиг оформити спадкових прав і її син, ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296-1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом першої черги згідно із ст. 1261 ЦК України, які прийняли спадщину та претендують на спадкове майно.

Через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою нотаріуса позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з чим вони не можуть оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно входить до складу спадщини. На даний час ніхто, крім них, на це майно не претендує.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 після реєстрації житлового будинку у погосподарській книзі Заруддянської сільської ради набула право власності на зазначений будинок, що підтверджується зазначеною вище довідкою сільської ради.

Оскільки позивачі, як спадкоємці, не можуть в нотаріальному порядку отримати свідоцтва про право на спадкове майно у зв`язку з тим, що спадкодавці за життя не отримали правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, тому, для захисту прав позивачів, позов необхідно задовольнити.

Будь яких перешкод для визнання за позивачами права власності на спадковий будинок під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю".

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у рівних частках кожній право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті їх батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якої ОСОБА_3 прийняв, але не оформив спадкових прав, а саме: на жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (будинок, розміром жилої площі 30,4 м.кв., загальною площею 61,8 м.кв. в плані позначений літерою «А», з прибудовою «а1», ґанком «а2», надвірні будівлі: альтанка «Б», літня кухня «В», погріб «В1», вбиральня «Г», навіс «Д, К», сараї «Ж, З,Л», ворота з хвірткою №2 та огорожа № 1,3, хвіртка №4, свердловина №5).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення (27.01.2021 року).

Суддя Н.П. Слободян