ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/196/21 Справа № 214/6656/17 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
26 березня 2021 року м.Кривий Ріг
Справа № 214/6656/17
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,
відповідач- ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, заяву відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Дмитро Георгійович, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Дмитро Георгійович, на заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року, яке ухвалено суддею Черновою Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 квітня 2018 року, -
У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (надалі АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом в розмірі 44 243,57 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн.
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2020 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Д.Г., просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, що потягло за собою неправильне застосування норм матеріального права.
Також, відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Д.Г., відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надав суду орієнтовний розрахунок судових витрат та повідомив, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав заперечення на заяву відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Д.Г., щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, заявивши про неспівмірність визначеного відповідачем розміру таких витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2021 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Дмитро Георгійович, задоволено.
Заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року - скасовано та ухвалено нове рішення.
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 07 листопада 2016 року - відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у розмірі 2 400 гривень 00 копійок.
Адвокат Соловей Д.Г., діючи від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , за допомогою сервісу «Електронний суд» звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та вирішення питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Підсистема "Електронний суд" - це підсистема, що забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, органами та установами системи правосуддя, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу.
За допомогою сервісу Електронного суду учасники судового процесу можуть подавати до суду процесуальні документи (позовні заяви, клопотання тощо) в електронному форматі.
Так, наказом Державної судової адміністрації України від 22 грудня 2018 року №628 запроваджено тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України, під час якої усі місцеві та апеляційні суди у ході тестового режиму експлуатації підсистеми зобов`язано дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 у відповідній редакції (далі Положення №30).
Відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року №16 передбачено, що ряд норм Положення №30, у тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.
Для проєкту будь-якого електронного документа, створеного в підсистемі електронного суду, на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування з використанням ЕЦП автора проєкту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документа. З моменту переведення документа у стан «Оригінал» такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту, визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства (пункт 5 розділу ХІ Положення).
Документи подаються за допомогою електронного кабінету у форматі ЕД та ЕКПД (електронна копія паперового документа). Суди та ОСП приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що з 22 грудня 2018 року отримані всіма місцевими та апеляційними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.
Всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розміщуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.
У адвоката Солов`я Д.Г., діючого від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , зазначено, що документ сформований у системі «Електронний суд» 09 березня 2021 року.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Д.Г., відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надав суду орієнтовний розрахунок судових витрат та повідомив, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідне судове рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Дмитро Георгійович, на заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року ухвалене судом апеляційної інстанції 03 березня 2021 року, а заяву про ухвалення додаткового рішення в частині компенсації понесених судових витрат на професійну правничу допомогу подано до суду 09 березня 2021 року, тобто в межах п`ятиденного строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України (п`ятий день припадає на вихідний 08 березня 2021 року), а тому така заява підлягає розгляду по суті, з урахуванням заперечень позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо неспівмірності заявлених вимог.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, згідно із Договором про надання правничої допомоги №2/04-20 від 28 квітня 2020 року, сторонами складено акт прийому-передачі послуг №1 від 05.03.2021 року, відповідно до якого гонорар адвоката становить 14 187,50 грн., до якого включено консультацію клієнта, ознайомлення адвоката з матеріалами справи, підготовка до ведення справи, підготовка заяви про перегляд заочного рішення, підготовка апеляційної скарги, вивчення клопотання позивача та підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.
Колегія суддів, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, дійшла висновку, що вимоги щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі, а доводи представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо неспівмірності гонорару адвоката є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд, -
Заяву відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Дмитро Георгійович, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Соловей Дмитро Георгійович, на заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 14 187 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: