Справа № 159/882/21
Провадження № 2/159/499/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕО-СТУДІО» про припинення трудових відносин,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог.

12 лютого 2021 року позивач звернулася з позовом, у якому прохає припинити трудові відносини ухвалені між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕО-СТУДІО» та нею відповідно до ст.38 КЗпП України за власним бажання з 09 лютого 2021 року

Позов обґрунтовано тим, що вона працювала з 11.11.2019 року в ТзОВ «СЕО-СТУДІО» на посаді маркетолога. Незважаючи на те, що вона неодноразово зверталася до відповідача з заявами про її звільнення за власним бажанням, видачу трудової книжки та проведення з нею остаточного розрахунку, однак відповідач у добровільному порядку ігнорує її звернення. Оскільки відповідач порушує її право на працю, працевлаштування та позбавляє можливості нормального існування та утриманню нею, як одинокою матір`ю, неповнолітньої дитини, а відтак змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 12 лютого 2021 року.

Ухвалою судді від 26.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 24.03.2021 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позиція учасників судового розгляду.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово клопотала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Копією заяви позивача ОСОБА_2 доводиться та обставина, що остання зверталася до відповідача ТзОВ «СЕО-СТУДІО» про звільнення її за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП та нарахуванням компенсації за 24 дні невикористаної відпустки.

Копією електронного звернення від 06.11.2020 року, доводиться, що позивач зверталася з скаргою до Головного управління Державної служби України з питань праці Волинської області на дії відповідача, у зв`язку з порушенням її конституційного права при звільненні та не змоги працевлаштуватися.

Крім цього, факт неодноразового звернення позивача ОСОБА_1 до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, Державної служби України з питань праці, Київської міської прокуратури та Державної податкової служби України з заявами про порушення її прав, доводиться відповідними заявами, які містяться у матеріалах справи.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті першому частини 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку з ігноруванням відповідачем ТзОВ «СЕО-СТУДІО» на її заяви про звільнення,вона позбавлена можливості реалізувати своє право передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України, розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Посилаючись на передбачену статтею 22 КЗпП України заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору, просила у судовому порядку припинити її трудові відносини з ТзОВ «СЕО-СТУДІО» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя». (OLEKSANDR VOLKOV v. UKRAINE, № 21722/11, § 165, ЄСПЛ, від 09 січня 2013 року).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини слід зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

Підстави припинення трудового договору передбачені статтею 36 КЗпП України, серед яких такі як угода сторін, закінчення строку такого договору, його розірвання з ініціативи працівника або з ініціативи власника тощо. Позивач просить припинити трудові правовідносини з товариством на підставі частини першої статті 38 КЗпП України - з ініціативи працівника.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції Українип право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.

Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.

У відповідності до ч.4 ст. 12, ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подала.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення її трудових відносин з ТОВ «СЕО-СТУДІО» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2,4,10, 12,19, 77, 78, 82,141, 247, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.22, 36, 38 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати припиненими трудові відносини ухвалені між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕО-СТУДІО» (м.Ковель, вул.Б.Хмельницького,9, ) та ОСОБА_1 відповідно до ст.38 КЗпП України за власним бажання з 09 лютого 2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕО-СТУДІО» на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім ) гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 30 березня 2021 року.

Головуючий: В.О.Лесик