Справа № 185/962/21
Провадження № 2/185/1539/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 березня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
10 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 , просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_1 .
Позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками зазначеної квартири, відповідач є колишнім власником частки квартири, зареєстрований у цій квартирі, але фактично в ній не проживає більше чотирьох років. Фактичне місце проживання відповідача невідоме. Будь-яких домовленостей стосовно користування квартирою між сторонами немає.
Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачам у здійсненні права користування та розпорядження власністю.
У судове засідання позивачі не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином за адресою реєстрації, а також через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причину неявки не повідомив, відзиву на позов чи будь-яких заяв не надійшло. Заяви позивачів про розгляд справи у їхню відсутність не містять заперечень проти заочного розгляду справи. Тому суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З матеріалів справи видно, що квартира за адресою АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 (3/4 частка) і ОСОБА_2 (1/4 частка).
У квартирі зареєстрований, але не проживає з 2016 року колишній чоловік власника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-17).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 27 вересня 2005 року (а.с.20).
Актом, складеним 02 лютого 2021 року ОСББ «Ленінградська, 27» з участю мешканців будинку, підтверджується, що ОСОБА_3 не проживає за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 2016 року (а.с.16).
Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18, якщо відповідач вселився до квартири як член сім`ї її власника, він набув право користування чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.
Як передбачено частиною 2 статті 406 Цивільного кодексу України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Відповідач не підтримує сімейних стосунків зі співвласниками квартири - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , не пов`язаний з ними спільним побутом, тому його право користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу співвласників цього майна на підставі частини 2 статті 406 Цивільного кодексу України.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Кожним з позивачів при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн, що підтверджується квитанціями (а.с.1, 2, 26).
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому судові витрати, понесені позивачами на сплату судового збору, підлягають стягненню з відповідача на їх користь.
Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд
Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя У.М. Болдирєва