Справа №720/1895/20
Провадження № 2/720/169/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Новоселиця.

Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Новоселицької РДА Чернівецької області,

- про позбавлення батьківських (материнських) прав, суд -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, про позбавлення батьківських (материнських) прав.

В позові вказує, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , даний шлюб був зареєстрований 10 липня 2015 року.

Під час шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя у них із відповідачем не склалося, тому рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25 лютого 2019 року шлюб між ними розірвано.

З 2017 року відповідач не турбується про доньку, не цікавиться її життям та станом здоров`я, мати жодного разу з власної ініціативи не навідувалася до доньки, не вітала її з днем народженням та з іншими святами, крім того він ніколи не перешкоджав їхньому спілкуванню, а навпаки просив матір приймати участь у вихованні доньки, однак всі спроби були марними та матір не реагувала.

Він з дитиною проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням органу опіки і піклування визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Просили задовольнити позов.

Відповідач будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явилася, однак направила заяву від 07 серпня 2017 року засвідчена приватним нотаріусом Бежан Д.С., зареєстрована в реєстрі за № 2080, про визнання заявлених позовних вимог, не заперечує, щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до доньки та просить розглянути справу у її відсутності.

Представник служби у справах дітей в судовому засіданні не заперечив, щодо позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та суду додатково пояснив, що на неодноразові виклики до служби у справах дітей ОСОБА_2 не з`являлася, крім того ОСОБА_2 відмовилася від дитини ще в пологовому будинку та дитину забрав батько.

Суд вислухавши думку сторін враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є рідною мамою позивача ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народилася внучка ОСОБА_3 . За внучкою вона доглядає з народження, оскільки мати дитини ОСОБА_2 відмовилася від дитини ще в пологовому будинку. Мати дитини пішла з сім`ї 11 квітня 2018 року та більше не поверталася.

Матеріалами справи судом встановлено, що 10 липня 2015 року виконавчим комітетом Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 18 зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , про що складений актовий запис № 55 виконавчим комітетом Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25 лютого 2019 року № 720/2217/18 розірваний шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 10 липня 2015 року виконавчим комітетом Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 18.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована та проживає в селі Магала Новоселицького району з 2016 року. За час проживання в селі характеризується з негативної сторони, має малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вихованням дитини не займається, покинула дитину та не відвідує її, станом здоров`я не цікавиться, що підтверджується характеристикою № 93 від 28 січня 2019 року виданою Магальською сільською радою.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язків батьківського піклування щодо неї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить мати ОСОБА_4 , донька ОСОБА_3 та колишня дружина ОСОБА_2 та вони проживають по АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 606 від 15 лютого 2019 року видана Магальською сільською радою.

З довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ № 0273892 вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з дитинства.

Рішенням органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 » від 05 березня 2019 року № 15 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків, матеріально дитину не забезпечує, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її життям, фактично без поважних причин самоусунулася від своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, про позбавлення її батьківських прав.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 245, 246, 258-273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України Сімейного кодексу України, суд керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208-218 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканку АДРЕСА_1 батьківських (материнських) прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.