Справа №463/3992/13-ц
Провадження №6/463/113/21
УХВАЛА

судового засідання

11 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С.В.

за участі секретаря судового засідання Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву стягувача ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа,

в с т а н о в и в :

стягувач звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Олеко, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення в кімнату у гуртожитку.

Заяву мотивує тим, що 30.12.2015 р. постановою старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пивоваром Р.І. виконавче провадження було закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав у випадку передбаченому ч.3 ст.63 названого вище закону. Державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління не було здійснено жодних дій з примусового виконання рішення про вселення ОСОБА_1 в кімнату гуртожитка по АДРЕСА_1 , передбачених наведеною вище статтею.

Станом на час подання заяви рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.11.2013 року не виконано, ОСОБА_1 не може потрапити до свого помешкання, оскільки у ньому проживає його сусід і колишній співробітник ОСОБА_3 , який самовільно зайняв спірну кімнату, після того як ОСОБА_1 протиправно викреслили зі списку мешканців гуртожитку, та який користується нею без належних правових підстав, не впускає ОСОБА_1 до цієї кімнати. Зазначає, що стягувач ОСОБА_1 вчасно звернув виконавчий лист до примусового виконання, з`ясовував подальшу долю виконавчого провадження, неодноразово звертався до суду із відповідними заявами аби домогтися виконання рішення суду, що свідчить про те, що стягувач не втратив інтересу до обов`язкового для виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, клопотання про відкладення не подали. Від стягувача та його представника до суду надійшла заява про розгляд заяви без їх участі, таку підтримують в повному обсязі.

З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів.

Оглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.11.2013 р. було постановлено вселити ОСОБА_1 в кімнату гуртожитка по АДРЕСА_1 . На підставі даного рішення було видано виконавчий лист №2/463/194/14 від 21.05.2014 р.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 29.10.2014 р. було встановлено спосіб та порядок виконання названого вище рішення шляхом зобов`язання державного виконавця здійснити огляд приміщень гуртожитку АДРЕСА_1 з метою визначення наявності вільних кімнат у гуртожитку та уселення в одну із них ОСОБА_1 , а у випадку неможливості вселення стягувача у вільну кімнату - здійснити його вселення в кімнату №74.

14.07.2015 р. на підставі виконавчого листа №2/463/194/14 від 21.05.2014 р. постановою державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було відкрило виконавче провадження.

З аналізу положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Також, як вбачається із постанови від 30 грудня 2015 року (а.с.189), старшим державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пивоваром Р.І. було виконавче провадження №48121774 по виконання вказаного вище виконавчого листа закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень п.11 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на день закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до положень ч.3 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на день закінчення виконавчого провадження, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до положень ч.2-3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на день закінчення виконавчого провадження, у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на день закінчення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий документ до суду не повертався.

Окрім цього, з заяви вбачається, що копію постанови про закінчення виконавчого провадження стягувач не отримував, про таке не знав, разом з тим, рішення суду фактично не виконано надалі.

Вказані обставини сторонами жодним чином не заперечені та не спростовані.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на день закінчення виконавчого провадження, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, відповідно до положень ч.1 ст.12 якого, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Окрім цього, пунктом 5 розділу XIIІ вказаного закону визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У п.51 Рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04) від 15 жовтня 2009 року ЄСПЛ зазначив: Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6 (995_004), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (980_079) (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (980_075) (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Із врахуванням наведеного, суд вважає, що вказані обставини об`єктивно позбавляли стягувача можливості належного виконання рішення суду, що є поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Оскільки рішення суду є обов`язковим до виконання та залишається невиконаним, стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання із поважної причини, а тому слід такий поновити.

Керуючись ст.259, 433 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву задоволити.

Поновити стягувачу ОСОБА_1 строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №463/3992/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Олеко, ОСОБА_3 про вселення ОСОБА_1 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в кімнату гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 16 листопада 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя: Гирич С. В.