Ухвала

26 березня 2021 року

м. Київ

справа № 495/6306/14

провадження № 61-4239ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про скасування рішень, визнання державного акту недійсним та скасування його реєстрації, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про скасування рішень, визнання державного акту недійсним та скасування його реєстрації, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким частково задоволено позов ОСОБА_2 . Визнано недійсним рішення сесії Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 31 січня 2002 року № 781-ХХХІІІ в частині передачі безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 754 кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель з двором загального користування площею 118 кв. м. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності від 05 листопада 2002 року № 081322 на земельну ділянку АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 432. В задоволенні інших вимог відмовлено.

12 березня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року у вищевказаній справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне провадження, посилаючись на те, що копію постанови Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року він отримав 09 березня 2021 року. Звертає увагу, що він є особою похилого віку, пенсіонером та учасником бойових дій. У зв`язку з викладеним, просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Постанова Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10 липня 2018 року.

Виключні випадки передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 у касаційній скарзі не вказані та не обґрунтовані.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня прийняття постанови Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року, заявником не наведено виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про скасування рішень, визнання державного акту недійсним та скасування його реєстрації, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик