П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м. Київ

Справа № 757/11049/20-ц

Провадження № 22-ц/824/4327/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді- доповідача Стрижеуса А.М.

суддів Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон»,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у складі судді Бусик О. Л. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів.

Позов мотивовано тим, що у вересні 2013 року у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», у місті Феодосії Автономної Республіки Крим позивач відкрив картковий рахунок та отримав золоту картку «Мастеркарт» для виплат № НОМЕР_1 , на яку позивач поклав 7000,00 доларів США. Кінцевий строк дії картки травень 2017 року.

24 травня 2017 року позивач звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» у місті Харкові щодо переоформлення картки у зв`язку із закінченням строку її дії. Після чого позивачу було видано нову золоту картку № НОМЕР_2 . Однак позивачу не було переведено його кошти в сумі 7000,00 доларів США, у зв`язку з чим позивач не має доступу до своїх коштів та не може ними користуватись.

На підтвердження наявності у позивача коштів, останній надав довідку №16470285 від 13 травня 2014 року, виданою Кримським РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої станом на 13 травня 2014 року на ім`я позивача в ПАТ КБ «ПриватБанк» відкритий банківський рахунок, тип рахунку GOLD, строк 05.2017, валюта рахунку USD, сума коштів на рахунку 7 000,00 доларів США.

10 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до головного офісу АТ КБ «ПриватБанк» з проханням видати належні йому кошти, однак йому було відмовлено у зв`язку з неможливістю здійснювати діяльність банківських установ та їх відокремлених підрозділів на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя у зв`язку з припиненням їх діяльності відповідно до Постанови Національного Банку України від 06 травня 2014 року №260.

ОСОБА_1 просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь грошові кошти у розмірі 7 000,00 доларів США.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2020 року відкрито провадження у цій справі та призначено розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» (далі - ТОВ «ФК «Фінілон»).

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ТОВ «ФК «Фінілон», про захист прав споживача та стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 7 000,00 доларів США.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1 693,30 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позивачем укладено договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», тому зобов`язання за таким договором повинен виконувати саме банк як юридична особа, а не його Кримська філія. Ліквідація філій/відділень або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє банківську установу від виконання обов`язків по укладених і дійсних договорах.

Ураховуючи, що сторони визначили валюту, яка була прийнята і зберігалась банком на рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 , тому суд стягнув з відповідача грошові кошти в іноземній валюті.

Разом з цим місцевий суд вказав, що посилання Банку про відсутність заперечень ОСОБА_1 щодо переведення боргу до ТОВ «ФК «Фінілон» та взагалі можливості укладення договору переведення боргу у такий спосіб суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

09 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» через засоби поштового зв?язку подало до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог; виключити із мотивувальної частини рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року посилання на статті 1058, 1060 ЦК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що банком було надано суду докази про переведення коштів позивача на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон» за договором про переведення боргу, яке є новим боржником перед позивачем і саме воно є належним відповідачем у цій справі. Судом не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц та від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц щодо необхідності здійснення перевірки судами при розгляді справ належності відповідача та обґрунтованості позову та заявлених вимог щодо відповідача, якого визнав позивач, подаючи такий позов до суду.

Заявник вказує на неправомірність висновку суду першої інстанції про те, що «посилання відповідача про відсутність заперечень позивача щодо переведення боргу та взагалі можливості укладення договору переведення боргу у такий спосіб суперечить вимогам чинного законодавства». Стаття 521 ЦК України регламентує лише форму правочину щодо заміни боржника у зобов?язанні, тобто самого договору про переведення боргу, але не форми погодження кредитора на таке переведення.

Заявник також зазначає на неправильне посилання суду першої інстанції на статі 1058, 1060 ЦК України, які регулюють правовідносини в межах договору банківського вкладу, а спірні правовідносини належать до договору банківського рахунку, оскільки судом вірно встановлено, що позивач відкрив картковий рахунок та отримав золоту картку «Мастеркарт» для виплат, на яку поклав 7 000,00 доларів США.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

27 січня 2021 року матеріали цивільної справи № 757/11049/20-ц надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 27 січня 2021 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копіями апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2021 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 7 000,00доларів США, що станом на 06 березня 2020 року (дата звернення позивача до суду з цим позовом) еквівалентно 173 180,00 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 250 = 525 500,00 грн).

Крім того, ціна позову у даній справі також не перевищує розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 100 = 210 200,00 грн).

За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція Київського апеляційного суду

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що у вересні 2013 року у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», у місті Феодосії АР Крим позивач відкрив картковий рахунок та отримав золоту картку «Мастеркарт» для виплат № НОМЕР_1 , на яку поклав 7 000,00 доларів США. Кінцевий строк дії картки травень 2017 року.

24 травня 2017 року позивач звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» у місті Харкові щодо переоформлення картки у зв`язку із закінченням строку її дії. Після чого позивачу було видано нову золоту картку № НОМЕР_2 . Однак позивачу не було переведено його кошти в сумі 7 000,00 доларів США, у зв`язку з чим позивач не має доступу до своїх коштів та не може ними користуватись.

Згідно із довідкою № 16470285 від 13 травня 2014 року, виданою Кримським РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 13 травня 2014 року на ім`я позивача в ПАТ КБ «ПриватБанк» відкритий банківський рахунок, тип рахунку GOLD, строк 05.2017, валюта рахунку USD, сума коштів на рахунку 7 000,00 доларів США.

17 листопада 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з ТОВ «ФК «Фінілон» договір про переведення боргу, згідно з яким ПАТ КБ «Приватбанк» переводить на ТОВ «ФК «Фінілон» борг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Згідно із витягом від 28 вересня 2020 року з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр кредиторов к договору перевода долга № б/н от 17.11.2014» грошові кошти в сумі 7 000,00 доларів США, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 і що відкритий ОСОБА_1 переводяться до ТОВ «ФК «Фінілон».

Згідно із довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 28 вересня 2020 року, яка підтверджує факт перерахування на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон» грошових коштів ОСОБА_1 відповідно до договору переведення боргу № б/н від 17 листопада 2014 року та витягу з електронного додатку до цього договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов таких висновків:

- оскільки позивачем укладено договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», тому зобов`язання за таким договором повинен виконувати саме банк як юридична особа, а не його Кримська філія. Ліквідація філій/відділень або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє банківську установу від виконання обов`язків по укладених і дійсних договорах;

- ураховуючи, що сторони визначили валюту, яка була прийнята і зберігалась банком на рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 , тому суд стягнув з відповідача грошові кошти в іноземній валюті;

- посилання Банку про відсутність заперечень ОСОБА_1 щодо переведення боргу до ТОВ «ФК «Фінілон» та взагалі можливості укладення договору переведення боргу у такий спосіб суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

При цьому, вирішуючи спір суд до спірних правовідносин застосував правила статей 1058, 1060, 1074, 1075 ЦК України.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Згідно з пунктом 1.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, яка затверджена постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, у редакції, що діяла станом на вересень 2013 року, договір банківського рахунка укладається в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов`язаний надати клієнту під підпис.

Особливості відкриття та використання поточних рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, до яких віднесені і платіжні картки, врегульовано пунктом 8 зазначеної вище Інструкції, згідно із положеннями якого банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, у порядку, установленому цією Інструкцією для відкриття поточних рахунків, з урахуванням визначених цією главою Інструкції особливостей.

Відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, проводиться на підставі укладеного між банком і клієнтом у письмовій формі договору, у якому обов`язково мають бути зазначені умови відкриття поточного рахунку та особливості його використання.

Клієнт, якому в банку вже відкрито поточний рахунок, має право здійснювати операції за цим рахунком з використанням спеціального платіжного засобу після укладення договору, на підставі якого надається і використовується спеціальний платіжний засіб.

Отже, видача банком ОСОБА_1 спеціального платіжного засобу - пластикову картку «Мастеркард», підтверджує наявність між сторонами відносин, що виникли із договору банківського рахунка.

АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на спростування заявлених ОСОБА_1 вимог, зокрема, не обґрунтовано правомірності блокування карткового рахунку, відкритого на ім`я позивача, не надано відомостей та доказів того, що кошти на рахунку позивача відсутні або що надана ним суду карта йому банком не видавалася.

Відповідно до статей 1066, 1067, 1074, 1075 ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, що виникли із банківського рахунка, недодержання сторонами письмової форми цього правочину не має наслідком його недійсність.

Згідно з частиною третьою статті 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

При цьому припинення діяльності філії не впливає на обсяг зобов`язань банку відповідно до чинного цивільного законодавства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2020 року у справі № 653/4275/16-ц (провадження № 61-17956св19) та від 09 вересня 2020 року у справі № 522/25941/16-ц (провадження № 61-11212св19).

Ураховуючи наведене, Київський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем укладено договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», тому зобов`язання за таким договором повинен виконувати саме банк як юридична особа, а не його Кримська філія. Ліквідація філій/відділень або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє банківську установу від виконання обов`язків по укладених і дійсних договорах. При цьому, враховуючи, що сторони визначили валюту, яка була прийнята і зберігалась банком на рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 , суд правомірно стягнув з відповідача грошові кошти в іноземній валюті.

Доводи апеляційної скарги про те, що АТ КБ «ПриватБанк» є неналежним відповідачем у справі, з посиланням на те, що 17 листопада 2014 року товариство уклало договір з ТОВ ФК «Фінілон», відповідно до якого останнє стало боржником за спірними договорами банківських вкладів, є безпідставними, оскільки банк не довів, що такий договір було укладено зі згоди вкладника ОСОБА_1 , що було його процесуальним обов`язком відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що зміна боржника у зобов`язанні відбулася належним чином, оскільки від ОСОБА_1 жодних письмових заперечень на адресу банку не надходило, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать статті 520 ЦК України, відповідно до якої боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Доводи апеляційної скарги про застосування судом першої інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц (провадження № 61-43404св18), є необґрунтованими, оскільки в наведених справах висновки викладені з урахуванням подання позову до неналежних відповідачів, у той час, як у справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду до належного відповідача - АТ КБ «ПриватБанк».

Аналогічний висновок щодо належного відповідача, а саме АТ КБ «ПриватБанк» у подібних правовідносинах, зроблено Верховним Судом у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 729/887/19 (провадження № 61-14093св20).

При цьому, колегія суддів погоджується з аргументами АТ КБ «ПриватБанк» щодо помилкового посилання судом першої інстанції на норми статей 1058, 1060 ЦК України, які регулюють правовідносини в межах договору банківського вкладу, та які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки як відомо з матеріалів справи, позивач відкрив картковий рахунок та отримав золоту картку «Мастеркард» для виплат, на яку поклав 7 000,00 доларів США. Вказані факти підтримав АТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі.

Тобто спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу банківського рахунка, які регулюються § 1 Глави 72 ЦК України, а не банківського вкладу, які регулюються § 3 Глави 71 ЦК України.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про виключення з мотивувальної частини рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року посилання суду на статі 1058, 1060 ЦК України, які регулюють правовідносини, які виникли з приводу банківського вкладу (§ 3 Глави 71 ЦК України), оскільки у справі, яка переглядається встановлено, що правовідносини між сторонами виникли з приводу банківського рахунку (§ 1 Глави 72 ЦК України).

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Під зміною судового рішення також слід розуміти як його доповнення певною частиною, так і виключення певної частини.

За таких обставин Київський апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року відповідно до правил статті 376 ЦПК України підлягає зміні, шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання суду на статі 1058, 1060 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання суду на статті 1058, 1060 ЦК України.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна