Справа № 2-1101/2009
Провадження № 6/539/22/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Лубенський міськрайоний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Даценка В.М.,

з участю секретаря судових засідань Шрейтер С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» про заміну стягувача по цивільній справі №2/1101/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк`Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення боргу і сплату пені за прострочення грошового зобов`язання за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Оптіма Факторинг» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача по цивільній справі №2-1101/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк» Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення боргу і сплату пені за прострочення грошового зобов`язання за кредитним договором .

В заяві вказано, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.07.2009 року у вищевказаній справі позов задоволено та стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість станом на 01.04.2009 року за договором № 2548 39806,53 долари США, 21886,50 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1708,50 грн. та 250 грн. за ІТЗ розгляду справи, що складається з: 35684,17 доларів США боргу за кредитом; 1696,90 доларів США простроченої заборгованості по відсоткам; 1927,08 доларів США заборгованості по комісії; 1987,08 доларів США заборгованість за просроченим кредитом; 19477,65 грн. пені за просрочення повернення кредиту; 481,77 грн. заборгованість за нарахованою комісійною винагородою.

Між ПАТ «Банк`Фінанси та кредит», та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги від 30.05.2018р. № 000131-а згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Договором кредитування від 30.03.2007р. №2548.

Таким чином, до ТОВ «Оптима Факторинг» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором кредитування від 30.03.2007р. №2548 на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 30.05.2018р. № 000131-а.

Враховуючи вищевикладене, заявник прохає суд замінити стягувача у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.07.2009р. по справі №2-1101/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк» Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення боргу і сплату пені за прострочення грошового зобов`язання за кредитним договором, замінити стягувача ПАТ «Банк`Фінанси та кредит», на правонаступника - ТОВ «Оптіма Факторинг». Розгляд справи проводити без участі його представника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.07.2009 року у вищевказаній справі позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 01.04.2009 року за договором № 2548 39806,53 долари США, 21886,50 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1708,50 грн. та 250 грн. за ІТЗ розгляду справи, що складається з: 35684,17 доларів США боргу за кредитом; 1696,90 доларів США простроченої заборгованості по відсоткам; 1927,08 доларів США заборгованості по комісії; 1987,08 доларів США заборгованість за просроченим кредитом; 19477,65 грн. пені за просрочення повернення кредиту; 481,77 грн. заборгованість за нарахованою комісійною винагородою.

На виконання вищевказаного рішення за заявою представника позивача видано два виконавчі листи про стягнення з боржника на користь стягувача вищевказані кошти за рішенням.

Як вбачається з тексту заяви про заміну сторони виконавчого провадження та доданих до неї документів, між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги від 30.05.2018р. № 000131-а згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за Договором кредитування від 30.03.2007р. № 2548.

Таким чином, до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за договором кредитування від 30.03.2007р. № 2548 на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 30.05.2018р. № 000131-а.

Разом з тим, у наданих заявником Додатку до вищевказаного договору про відступлення права вимоги (а.с.166) вказано, що було відступлено право вимоги за Договором кредиту № 2548 від 30.03.2007 року, укладеним між ПАТ «Банк`Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в сумі 28996,84 доларів США, однак доказів того, що існує саме така заборгованість не надано. В матеріалах справи є постанови державного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 іншої заборгованості. Так як сума заявлених вимог не співпадає з сумою відступленої заборгованості суд не може прийняти це як доказ по справі.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущенні.

Відповідно до ч.2.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 81 цього ж кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Слід зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який означає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази у цій справі.

Сам же заявник в судове засідання не з`явився та жодних додаткових доказів не надав.

Отже, з огляду на відсутність у справі належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості поданої заяви, суд не знаходить підстав для її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» ( , місце знаходження: 04071, м.Київ, вул.Набережно-Лугова,8) про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником по цивільній справі № 2-1101/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк`Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу по кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко