Провадження № 2-о/643/60/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Наумкіна О.О., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Сахно В.Є, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_2 (далі заявник), заінтересовані особи: ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій заявник просить надати обмежувальний припис у вигляді декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк шість місяців, а саме:

- заборонити судом та надати обмежувальний припис кривднику ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори та у будьякий спосіб спілкуватись або контактувати через інші засоби зв`язку з дитиною ОСОБА_5 , заявником та законним представником, його родиною та постраждалою дитиною особисто і через третіх осіб;

- взяти на профілактичний облік кривдника ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для проведення з ним профілактичної роботи та направити кривдника ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на проходження програми для кривдників.

14.01.2021 заінтересованою особою ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 подано письмове клопотання, в якому вона просить постановити ухвалу про стягнення з заявника ОСОБА_5 штрафу в дохід держави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході судового засідання 25.11.2020 заявник стверджував, що ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 нібито не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, заявник стверджував, що вона була звільнена з органів податкової служби України через нібито корупційні діяння. Вказані твердження заявника спростовуються наданими ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 доказами, а саме копією електронної довідки про реєстрацію її місця проживання за вказаною вище адресою, а також копією наказу ГУ Міндоходів в Харківській області від 19.08.2015 № 257-С, згідно якого її звільнено у зв`язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності. Наведені докази, за доводами ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 , підтверджують факт намагання заявника ввести суд в оману щодо істинних обставин справи. Між тим згідно п. 2 ст. 43 ЦПК України сторони зобов`язані сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Згідно положень ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків, суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу. Намагання заявника ввести суд в оману, ОСОБА_1 ОСОБА_3 розцінює як процесуальне зловживання. Враховуючи наведене, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 просить накласти на заявника штраф.

У судовому засіданні 12.02.2021 заінтересована особа ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання та викладені в ньому доводи.

Заявник ОСОБА_5 в судове засідання 12.02.2021 не з`явився.

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Сахно Є.В. у судовому засіданні 12.02.2021 просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання 12.02.2021 не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю.

Суд вважає за можливе вирішити клопотання ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні 12.02.2021 за відсутності осіб, які не з`явились.

Згідно ч. 4 ст. 43 ЦПК України, за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно ч. 4 ст. 44 ЦПК України у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України, одним з видів заходів процесуального примусу є штраф.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, на які посилалась ОСОБА_1 ОСОБА_3 , передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Вирішуючи питання відносно того, чи мало місце зловживання процесуальними правами з боку заявника ОСОБА_5 , суд керується таким.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право в тому числі надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Суд приходить до висновку, що надання заявником ОСОБА_5 тих чи інших пояснень суду та наведення ним своїх міркувань щодо питань, які відносяться до предмету доказування в даній справі, є формою реалізації його процесуальних прав та способом обстоювати його правову позицію у справі.

Також суд враховує, що заявник не позбавлений права висловлювати свої оціночні судження щодо тих питань, які є предметом судового розгляду в даній цивільній справі.

ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 , виходячи з засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, не позбавлена права спростовувати доводи та міркування ОСОБА_5 , в тому числі шляхом надання суду відповідних доказів.

За таких обставин у суду відсутні підстави оцінювати пояснення ОСОБА_5 , які він надавав на обстоювання його правової позиції у справі, як зловживання ним процесуальними правами та намагання ввести суд в оману.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для накладення на ОСОБА_5 штрафу.

Керуючись ст. 12, 13, 43, 44, 143, 144, 148, 258-261, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 душ ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_2 заходів процесуального примусу у виді штрафу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя Крівцов Д.А.