ЄУН № 2-131/08
Провадження № 6/337/25/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Шварцер Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного виконавця про видачу дублікату виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2021 року в.о. начальника відділу Гнідая Ю.В. та головний державний виконавець Білокур Л.А. Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернулися до суду із заявою, в якій просять «видати дублікат виконавчого листа №2-131р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, щомісячно, починаючи з 07.06.2007 року до досягнення дитиною трьох років».

В обґрунтування заяви вказали, що в 2011 році на виконанні у ВДВС перебувало вп№21489509 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 07.11.2007 року і до досягнення дитиною 3-х років, яке було передано до іншого відділу, та втрачено при пересилці.

В судове засідання державний виконавець повторно не з`явився, однак державний виконавець Білокур Л.А. надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Комарової надійшли письмові пояснення, в яких вона просила відмовити в задоволенні заяви виконавця в повному обсязі, та заява про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_2 повідомлялась про розгляд справи, однак до суду не прибула, що з урахуванням повторної її неявки, не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справі ЄУН №2-131/08 судом встановлено таке.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2008 року, яке набрало законної сили 29.04.2008 року:

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.11.2007 року до досягнення дитиною повнолітнього віку;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, щомісячно, починаючи з 07.11.2007 року до досягнення дитиною трьох років.

Обидва виконавчі листи за цим рішенням суду видано ОСОБА_2 16.04.2008 року.

Ухвалою суду від 24 лютого 2010 року за поданням державного виконавця видано дублікати обох виконавчих листів.

Щодо поданої 04 лютого 2021 року заяви державного виконавця про видачу дублікату виконавчого документу, то в описовій частині виконавець посилається на втрату в 2011 році виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання матері ОСОБА_2 , до досягнення дитиною 3-х років, однак в резолютивній фактично змішує зміст двох виконавчих листів.

Оскільки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , в 2018-2019 роках в судовому порядку вирішувався спір між батьками про зміну розміру аліментів, та про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, в цьому провадженні заяву подане саме про видачу дублікату виконавчого документу про стягнення аліментів на утримання матері ОСОБА_2 , до досягнення дитиною 3-х років.

Однак при цьому, першочергово суд виходить з положень ч.1 ст. 13, ч.3 ст. 12 ЦПК України за якими суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На виконання постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2016 року №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» судовою палатою у цивільних справах спільно з науково-експертним управлінням на основі вказаного узагальнення підготовлено лист для використання судами в практичній роботі.

В пункті 6 вказаного листа увагу судів звертають на те, що підставами для видачі дубліката виконавчого листа чи судового наказу є: втрата виконавчого документа чи встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника у разі стягнення аліментів.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою, йдеться в листі, заявники повинні подати відповідні докази, які мають бути обов`язково перевірені судом. Результат аналізу матеріалів, надісланих для проведення узагальнення, свідчив про хибну практику тих судів, що не з`ясовували підстав, за якими стягувач чи державний виконавець звертався за отриманням дубліката виконавчого листа, та обставин втрати виконавчого листа, а тому постановлені ухвали таких судів про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу не мотивовані.

Згідно наданого суду державним виконавцем витягу з ВП спецрозділ, виконавчий лист перебував на примусовому виконання з 01.07.2010 року по 30.12.2011 року (до направлення за належністю до іншого відділу ДВС). Однак не встановлено, до якої конкретної установи направлявся виконавчий лист, чи передавався він до засобів поштового зв`язку, та чи отримувався адресатом, що унеможливлює встановлення моменту його втрати.

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років, а про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Так аліменти на утримання ОСОБА_2 стягнуті рішенням від 14.04.2008 року, з 07.11.2007 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.1 ч.4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Однак, навіть з урахуванням переривання таких строків, станом на 2021 рік вже в будь-якому випадку сплив строку, встановленого для пред`явлення до виконання втраченого на думку виконавця в 2011 році виконавчого документа.

Натомість п.17.4 Перехідних положень ЦПК України дозволяє видавати дублікат виконавчого документу лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. При цьому державний виконавець не порушує в порядку ст. 433 ЦПК України питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що унеможливлює такий розгляд судом.

Зважаючи на викладені обставини, в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви державного виконавця про видачу дублікату виконавчого документу у справі ЄУН №2-131/08.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.С. Бредун