Єдиний унікальний номер 225/5313/20
Номер провадження 22-ц/804/542/21

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

представник позивача адвоката Саєнко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 апеляційну скаргу відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Дзержинського міського суду Донецької обла-сті від 09 грудня 2020 року у справі № 225/5313/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення (суддя першої інстанції Довженко О.В.), -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління вико-навчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення. У позові зазначив, що з 01 грудня 1998 року по 24 січня 2007 року він пе-ребував у трудових відносинах з ВАТ "Новгородський машинобудівний завод", де працював елект-рослюсарем у механоскладальному цеху № 1.

29 грудня 1998 року під час виконання трудових обов`язків із позивачем стався нещасний ви-падок, внаслідок якого він отримав травму лівої ноги двохкістковий перелом лівої гомілки. По наслідках нещасного випадку роботодавцем проводилось розслідування даного випадку і 31 грудня 1998 року складено акт про нещасний випадок на виробництві по формі Н-1. По закінченню лікування позивач повернувся до роботи.

Починаючи з 2017 року отримана виробнича травма почала турбувати позивача і останні три роки ОСОБА_1 проходить лікування з діагнозом посттравматичний деформуючий остео-артроз ІІ ступеня лівого гомілкового суглобу в стадії загострення.

Після останнього лікування у лютому 2020 року ОСОБА_1 отримав направлення на медико-соціальну експертну комісію для визнання ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що трапився з ним 29 грудня 1998 року.

Оскільки ВАТ "Новгородський машинобудівний завод" визнано банкрутом, а його діяльність припинена, позивач звернувся до Торецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області з заявою про надання йому направлення для проходження МСЕК.

У видачі направлення для проходження МСЕК Торецьким міським відділенням ФСС позива-чу було відмовлено через відсутність законних підстав і до усунення порушень щодо оформлення акту. Серед недоліків акту зазначено, що він не відповідає вимогам Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах і орга-нізаціях, підпис власника завірена печаткою канцелярії, прізвище потерпілого в акту не відповідає даним паспорту, невірно зазначено стаж загальний та за професією позивача.

У позові ОСОБА_1 вказав, що у зв`язку з тим, що роботодавця, який склав акт про нещасний випадок на виробництві, ліквідовано без правонаступника, усунути виявлені в акті недо-ліки позивач не має можливості, тому змушений у судовому порядку доводити факт настання нещасного випадку та отримання виробничої травми. Просив суд встановити факт настання 29 грудня 1998 року нещасного випадку на виробництві, що стався з ОСОБА_1 під час виконання потерпілим трудових обов`язків у ВАТ "Новгородський машинобудівний завод".

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 09 грудня 2020 року позовні ви-моги ОСОБА_1 задоволені повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страху-вання в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що акт про нещасний випадок, який стався з позивачем 29 грудня 1998 року, оформлений з порушенням п. 2 додатку 1 до Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, установах і організаціях, яке затверджено постановою КМУ від 10.08.1993 року № 623 (в редакції постанови КМУ № 923 від 17.06.1998 року). Зокрема форма акту не відповідає вимогам Положення; підпис власника завірений печаткою канцелярії; прізвище в акті не відповідає даним паспорту позивача; невірно зазначений стаж загальний та за професією. Крім того, відсутній оригінал акту про нещасний випадок на виробництві, а також підприємство, на якому було складено акт про нещасний випадок, що стався 29 грудня 1998 року за формою Н-1 від 31 грудня 1998 року, не передавало Торецькому міському відділенню ФСС особову справу ОСОБА_1 .

Письмові відзиви на апеляційну скаргу відповідача на час розгляду справи позивачем не нада-ні.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешко-джає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неу-переджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту по-рушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юриди-чних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявни-ми в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи по-силаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , відповідач Управління ви-конавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 24 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 отримав 20 лютого 2021 року, відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області та Торецький міський відділ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області отримали 19 лютого 2021 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про отримання поштового відправлення (а.с.88, 89, 91).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача ОСОБА_1 , відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Про причини неявки у судове засідання 30 вересня 2020 року учасники справи не повідомили і відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що вони не з`явилися у судове засідання без по-важних причин.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сто-рони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача адвоката Саєнко О.М., який заперечу-вав проти апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали спра-ви та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт настання 29 груд-ня 1998 року нещасного випадку на виробництві саме з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується:

- записом у трудовій книжці позивача, згідно якого у період з 01.12.1998 року по 24.01.2007 року позивач перебував у трудових відносинах з ВАТ "Новгородський машинобудівний завод";

- медичною картою позивача, оригінал якої оглянутий судом, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив лікування в період з 29 грудня 1998 року через отриману травму із вказаним в акту форми Н-1 від 31 грудня 1998 року медичним діагнозом;

- отриманим з архіву ВЦА м. Торецьк належним чином засвідченої копією акту форми Н-1 від 31 грудня 1998 року з доданими письмовими поясненнями свідків настання нещасного випадку та потерпілого ОСОБА_1 ;

- особистими показами самого позивача, допитаного у судовому засіданні у якості свідка.

За висновком суду першої інстанції недоліки форми та змісту акту, на які зазначає відповідач, а саме пропущена подвоєна літера "п" у прізвищі потерпілого, неточність у зазначенні стажу роботи потерпілого, засвідчення акту печаткою канцелярії є наслідком неуважності, недбалого ставлення відповідних працівників підприємства, що складали цей акт про нещасний випадок, проте не спростовують самих обставин нещасного випадку, викладених в акті, які відповідають обставинам, встановленим під час розгляду цієї справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

Матеріалами справи встановлено, що 01 грудня 1998 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після закінчення Дзержинського гірничого технікуму було прийнято на АТ "Новгородський машзавод" електрослюсарем 2 розряду, звідки звільнено 24 січня 2007 року у зв`язку з ліквідацією підприємства (а.с. 6).

Із акту № 17 від 31 грудня 1998 року вбачається, що нещасний випадок з " ОСОБА_2 " (мовою оригінала), відбувся 29 грудня 1998 року о 15 год. 30 хв. внаслідок наїзду електровізка на ліву ногу потерпілого через порушення останнім правил технічної безпеки під час його ремонту (а.с. 14 - 16).

Вказаний акт складено комісією у складі трьох осіб керівника служби охорони праці, керів-ника структурного підрозділу та представника профспілкового комітету, затверджено 31 грудня 1998 року представником власника підприємства. У графі "Наслідок нещасного випадку" мається відмітка "Выздоровел" (мовою оригінала).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 наполягає на тому, що 29 грудня 1998 року з ним стався нещасний випадок, який пов`язаний з виробництвом під час виконання ним трудових обов`язків про що просить ухвалити рішення, оскільки іншої можливості усунути недоліки складе-ного з цієї підстави акту за формою Н-1 він не має.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного пра-ва у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до пункту 12 "Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях" (надалі Положен-ня), затвердженого Постановою КМУ від 10 серпня 1993 року № 623, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, власник, одержавши повідомлення про нещасний випадок, організує його розслідування комісією, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства (голова комісії), керівник структурного підрозділу або головний спеціаліст, представ-ник профспілкової організації, членом якої є потерпілий, або уповноважений трудового колективу з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки, а у разі гострих професійних за-хворювань (отруєнь) також спеціаліст санепідстанції.

Згідно пункту 13 вказаного Положення комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана протягом трьох діб: обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до нього, та одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; розглянути і оцінити відповідність умов праці вимогам нормативних актів про охорону праці; установити обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначити осіб, які допустили порушення нормативних актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; скласти акт за формою Н-1 у п`яти примірниках і передати його на затвердження власникові.

Власник повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1 протягом доби після закінчення розслідування (пункт 14 Положення).

У разі ліквідації підприємства акти за формою Н-1 підлягають передачі правонаступникові, який бере на облік ці нещасні випадки, а у разі його відсутності або банкрутства - до державного архіву (пункт 15).

Власник та посадові особи, які проводили розслідування нещасних випадків, профзахворю-вань та аварій, несуть відповідальність згідно із законодавством за своєчасне і правильне розсліду-вання цих подій та прийняті рішення (пункт 91 Положення).

Із наведеного вбачається, що розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався 29 грудня 1998 року з ОСОБА_1 , було проведено у відповідності до діючого на той момент Положення.

Разом з тим надана позивачем завірена копія акту № 17 від 31 грудня 1998 року складеного за формою Н-1 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом дійсно має недоліки вказане в ньому прізвище потерпілого " ОСОБА_3 " (мовою оригінала) зазначено без подвійної "п", з огля-ду на що у відповідача були підстави відмовити у прийняті цього акту.

Досліджені судом першої інстанції обставини справи та наявні в матеріалах справи докази да-ли підстави для обґрунтованого висновку, що нещасний випадок стався саме з позивачем, власни-ком були вжиті заходи для розслідування цього нещасного випадку у визначений строк і порядку, а під час оформлення акту № 17 від 31 грудня 1998 року була допущена помилка у написанні прізви-ща позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності оригіналу акту про нещасний випадок на вироб-ництві, що стався 29 грудня 1998 року за формою Н-1 від 31 грудня 1998 року, а також та обстави-на, що підприємство ВАТ "Новгородський машзавод" не передало Торецькому міському відділенню ФСС особову справу ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

ВАТ "Новгородський машзавод" було ліквідовано без правонаступника, а акт № 17 від 31 гру-дня 1998 року про нещасний випадок на виробництві у відповідності до пункту 15 Положення передано на зберігання до державного архіву, звідки позивачем була отримана його копія для надання до суду.

Матеріали справи не містять даних про те що підприємством ВАТ "Новгородський машзавод" здійснювалося відшкодування шкоди, отриманої позивачем в наслідок цього нещасного випадку.

В акті № 17 про нещасний випадок на виробництві, що стався з позивачем 29 грудня 1998 ро-ку, за формою Н-1 від 31 грудня 1998 року, наслідком нещасного випадку зазначено, що потерпілий видужав.

За таких обставин висновок відповідача про наявність на підприємстві ВАТ "Новгородський машзавод" особової справи ОСОБА_1 є припущенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відобра-жає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На думку судової колегії судове рішення, що переглядається в апеляційному порядку, є доста-тньо мотивованим.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині залишенню без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без за-доволення, а рішення суду без змін, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донець-кій області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 09 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 березня 2021 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська