Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/203/21
Єдиний унікальний №733/328/21
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2021 року

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Карапиш Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Щурівське» про визнання договору оренди землі та додаткового договору до нього неукладеними та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «Щурівське» про визнання договору оренди землі та додаткового договору до нього неукладеними та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

До відкриття провадження у справі головуючим суддею заявлено самовідвід з тих підстав, що відповідачем у даній справі являється Фермерське господарство «Щурівське», директором якого є ОСОБА_2 , з яким суддя Карапиш Т.В. перебуває у неприязних відносинах, що може викликати сумнів в її об`єктивності та неупередженості, як судді при розгляді даної справи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч. 1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37,38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

З врахуванням обґрунтованості заяви судді Карапиш Т.В. про самовідвід з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, унеможливлення виникнення різного роду сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, у відповідності до правил суддівської етики, суд приходить до переконання, самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36,39,40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Карапиш Тетяни Володимирівни задовольнити.

Передати цивільну справу № 733/328, № 2/733/203/21 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Щурівське» про визнання договору оренди землі та додаткового договору до нього неукладеними та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння для повторного розподілу між суддями Ічнянського районного суду Чернігівської області в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Карапиш