Справа № 644/ 2156 /21
н/п 2-н/644/ 814 /21
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

26 березня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення ПАТ «Харківський підшипниковий завод» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за грудень 2019 року в розмірі 8118,30 грн., січень 2020 року в розмірі 8744,54 грн., лютий 2020 року в розмірі 8950,32 грн., а всього стягнути 25813,16 грн.

В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 25.02.2020 року його було звільнено з ПрАТ «Харківський підшипниковий завод» за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується наказом № 55/19 від 25.02.2020 року. В день звільнення повного розрахунку з ним проведено не було.

В обґрунтування наявної заборгованості по нарахованій але не виплаченій заробітній платі, заявник посилається на те, що з відомостей наданих Пенсійним Фондом України, про нараховану заробітну плату, вбачається, що ПАТ «Харківський підшипниковий завод» начебто сплатив заявнику заробітну плату в повному обсязі, однак фактично за останні три місяці перед звільненням за грудень 2019 року, січень та лютий 2020 року, ОСОБА_1 заробітну плату не отримував, у зв`язку з чим заявник вважає, що ПАТ «Харківський підшипниковий завод» має перед ним заборгованість по нарахованій заробітній платі в загальному розмірі 25813,16 грн.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини другої ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу в якій просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату, в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З норми вказаної статті, вбачається, що заявник має право звернутися про стягнення саме нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати. Вказана заборгованість має бути безспірною та підтверджена відповідними доказами.

Відповідно до п. п. 4-5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу має бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з цим, в супереч вказаним вимогам, в якості доказу заборгованості по заробітній платі, заявником до заяви не додано довідку з ПрАТ «Харківський підшипниковий завод» про заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 в розмірі 25813,16 грн., яку просить стягнути заявник.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суд також роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 136, 161, 163, 165, 260-261, 353, п. 15 п. п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року), суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. К. Сітало