ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1619/21
Провадження № 2/210/1100/21
У Х В А Л А

іменем України

"30" березня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чайкіна О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Восток-24», про визнання відсутності права у голови та заступника голови правління ЖБК «Восток-24» засвідчувати та видавати довіреності в інтересах ЖБК «Восток-24»,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 березня 2021 року в провадження судді Чайкіної О.В. надійшла вище вказана позовна заява.

Перевіривши матеріали справи, доходжу висновку про необхідність задоволення самовідводу з огляду на наступне.

Питання про відвід судді згідно ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.Наведені вище обставини в очах стороннього спостерігача дійсно можуть сприйматись як такі, що впливають на здатність судді прийняти відповідне рішення у справі.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Крім того, відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з'їзду суддів України від 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Зазначаю, що у мене відсутня будь-яка упередженість чи зацікавленість у ході розгляду даної справи, однак, відповідно до усталеної практики та рішень Європейського суду з прав людини, безсторонність, поряд з об`єктивним критерієм, повинна розглядатися і оцінюватися з суб`єктивного боку (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

За таких обставин, враховуючи висловлений ЄСПЛ принцип оцінки безсторонності правосуддя - «правосуддя має не тільки здійснюватися, а й демонструватися» (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series A, № 86), вважаю, що з точки зору безстороннього неупередженого спостерігача вказані обставини можуть викликати суб`єктивні сумніви у безсторонності та неупередженості судді незалежно від результату розгляду суддею даної справи.

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Крім того, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії»).

Підставою заявлення головуючим суддею самовідводу є намір уникнення можливих та вірогідних сумнівів у сторін по справі в неупередженості судді з огляду на такі обставини.

З письмових матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до Рішення Металургійної районної у місті ради від 25 травня 2020 року про список присяжних у Металургійному районі м. Кривого Рогу, входить до складу присяжних у Дзержинському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. За вказаних обставин, розгляд справи може викликати у сторін сумніви в його об`єктивності та неупередженості.

Статтею 124 Конституції України визначено, що народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних.

Присяжний - це особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

Відповідно до ст. 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Отже, ОСОБА_1 , включений до списку присяжних Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, та може бути визначений АСДС для розгляду справ за участі присяжних, одночасно із суддями цього ж суду.

За таких обставин у стороннього спостерігача можуть виникнути об"єктивні побоювання вважати, що у зв"язку з тим, що ОСОБА_1 є присяжним по Металургійному району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який віднесено до юрисдикції Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу, не лише головуючий, а й будь-який інший суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу, не матиме змоги бути неупередженим та об"єктивним при вирішенні справи по суті.

З метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, а також з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності суду під час розгляду даної справи, суддя приходить до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 41 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Чайкіної О.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Восток-24», про визнання відсутності права у голови та заступника голови правління ЖБК «Восток-24» засвідчувати та видавати довіреності в інтересах ЖБК «Восток-24» - задовольнити.

Матеріали справи № 210/1619/21 за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Восток-24», про визнання відсутності права у голови та заступника голови правління ЖБК «Восток-24» засвідчувати та видавати довіреності в інтересах ЖБК «Восток-24», передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Чайкіна