Ухвала

25 березня 2021 року

м. Київ

справа № 486/688/19

провадження № 61-3832cк21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АДРЕСА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Ballar Hirdavat Orman Urunleri San.TIC.LTD.STI, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просили суд:

стягнути з відповідача Ballar Hirdavat Orman Urunleri San.TIC.LTD.STI на користь ОСОБА_1 15 473,05 грн - у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП; 50 350,00 грн - у відшкодування витрат на лікування внаслідок ДТП; 10 000,00 грн - компенсації моральної шкоди;

стягнути з відповідача Ballar Hirdavat Orman Urunleri San.TIC.LTD.STI на користь ОСОБА_2 62 016,00 грн. - у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП;

стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та правовою допомогою.

Рішенням Южноукраїнського міського Миколаївської області від 17 березня 2020 року у задоволені позову відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , до якої приєдналася ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Южнокраїнського міського суду Миколаївської області від 17 березня 2020 року залишено без змін.

05 березня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у справі № 486/688/19 становить 137 839,05 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 * 100 = 227 000).

Тобто дана справа є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АДРЕСА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук