Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді Решетова В.В.

секретар судового засідання Сушко Н.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПУСК», ПСП «УШБА», державного реєстратора прав на нерухоме майно Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерини Михайлівни про усунення перешкод у користуванні належної їй земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ПУСК», ПСП «УШБА», державного реєстратора прав на нерухоме майно Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерини Михайлівни про визнання додаткової угоди до договору оренди землі та договору оренди землі недійсним, який в подальшому уточнила, просила усунути перешкоди у користуванні належної їй земельної ділянки шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди, мотивуючи тим, що вона є власником земельної ділянки площею 4,4650 га, яка розташована на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. На підставі договору оренди землі укладеного між нею та ТОВ «ПУСК» від 01.11.2006 року, зареєстрованого 01.06.2007 року, строком на 12 років, тому строк дії договору сплив у 01.06.2019 року. 02.04.2019 року вона направила на адресу ТОВ «ПУСК» повідомлення про небажання поновлювати договірні відносини після закінчення строку дії договору оренди землі. Після спливу строку дії договору оренди землі вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг Новотроїцької РДА Херсонської області для реєстрації припинення дії договору, але отримала відмову у державній реєстрації, у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача ПСП «УШБА» на підставі договору оренди від 01.08.2017 року, який укладений між нею та відповідачем ПСП «УШБА». Так як вона ніякого договору оренди землі з ПСП «УШБА» не укладала та не підписувала просила усунути перешкоди у користуванні належною їй земельної ділянкою шляхом скасування державної реєстрації договору оренди від 01.08.2017 року та зобов`язання ПСП «УШБА» повернути йому земельну ділянку площею 4,4650 га, скасувати державну реєстрацію додаткової угоди від 31.07.2017 року до договору оренди землі від 01.06.2006 року укладеної між позивачем та ТОВ «ПУСК» та договору оренди землі від 01.08.2017 року, укладеного між позивачем та ПСП «УШБА» та стягнути з відповідача понесені судові витрати на оплату судового збору, проведення почеркознавчої експертизи.

Представник позивача адвокат Ковальчук І.М. уточнені позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, просила позов задовольнити. На підтвердження своєї позиції просила про проведення почеркознавчої експертизи договору оренди від 01.08.2017 року. Отримання орендної плати позивач визнає в межах дії договору оренди від 01.06.2006 року, але зазначила, що такі дії позивача не свідчать про укладеність договору оренди.

Представник відповідача ПСП «УШБА» адвокат Колганова Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в позові з підстав наведених в відзиві, який обґрунтований тим, що з 2017 року від позивача до ПСП «УШБА» не надходило ніяких заперечень щодо виконання орендарем умов укладеного договору, а саме щодо обсягів та строків розрахунків. Таким чином договір оренди земельної ділянки, укладений між ПСП «УШБА» та позивачем є належним чином укладеним та реалізовується сторонами відповідно до його умов, позивач добровільно й свідомо уклала цей договір та без зауважень отримує орендну плату. Також позовна заява не містить обґрунтування порушення законних прав та інтересів позивача внаслідок реалізації договорів оренди земельної ділянки, укладених ПСП «УШБА» та позивачем, а також не містить визначення обставин, які б, у відповідності до вимог статті 215 ЦК України, свідчили про наявність підстав для визнання договору недійсним.

Представник відповідача ТОВ «ПУСК» до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлений завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач державного реєстратора прав на нерухоме майно Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К.М. до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, повідомлена завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Суд вислухавши доводи сторін та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,4650га, яка розташована на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, на підставі державного акту серії ІІІ-ХС №010819 від 28.12.2002 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.08.2019 року №178073342 /а.п. 8/.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

За визначенням частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті317 ЦК України). Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку, що також відповідає загальним вимогам вчинення правочину, визначеним цивільним законодавством України. При цьому орендодавцями земельних ділянок є, зокрема, громадяни, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (частина перша статті4 названого Закону).

З договору оренди землі від 01.11.2006 року, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ПУСК», вбачається, що земельна ділянка площею 4,47 га передана в оренду орендарю ТОВ «ПУСК», строк дії договору оренди дванадцять років, договір зареєстрований у Новотроїцькому районного реєстраційному відділенні Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 01.06.2007 року /а.п. 9-10/.

Таким чином строк дії вказаного договору на час звернення позивача з позовом до суду 11.12.2019 року закінчився 01.06.2019 року, про що не заперечували сторони.

За визначенням статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; за загальним правилом частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Стороною позивача ставилось питання про проведення почеркознавчої експертизи додаткової угоди від 31.07.2017 року до договору оренди землі від 01.06.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ПУСК» та договору оренди землі від 01.08.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «УШБА», але для проведення судової почеркознавчої експертизи оригіналу угоди сторонами надано не було, що позбавило можливості проведення її експертизи та з урахуванням того, що договір оренди землі від 01.06.2006 року на час проведення експертизи закінчився, необхідність у проведенні такої експертизи не виникає, з чим сторони погодились.

У зв`язку з чим на вирішення почеркознавчої експертизи були поставлені питання щодо договору оренди землі від 01.08.2017 року укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «УШБА», строк дії якого на даний час не скінчився, так як він укладений на десять років.

Як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 05.03.2021 року №СЕ-19/122-20/886-ПЧ, досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець (підпис фізичної особи)» на лицьовому боці другого аркуша наданого договору оренди землі від 01.08.2017, укладений між ОСОБА_1 та ПСП «УШБА», зареєстрованого 26.09.2017 державним реєстратором Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катериною Михайлівною за № 22529322, на земельну ділянку площею 4,4650 га, кадастровий номер :02:00860005, виданий не гр. ОСОБА_1 , а іншою особою /а.п. 206-215/.

В матеріалах справи відсутні дані, які вказували б на те, що особа, яка підписала оспорюваний правочин від імені ОСОБА_1 була його представником або ж виконала підпис з його відома.

Факт підробки підпису на оспорюваній додатковій угоді до договору оренди землі, який встановлено висновком експерта, виходить за межі цивільно-правового регулювання відносин і переходить в площину кримінально-караних діянь. А тому, не може породжувати будь-яких негативних цивільно-правових наслідків. Суд враховує пояснення позивача, про те, що вона дізналася про наявність оскаржуваного договору землі від 01.08.2017, який позивач не підписувала і не укладала, а про його існування дізналася лише з рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Такі пояснення підтверджуються наявним в матеріалах справи рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 , Відділ економічного, регіонального розвитку та торгівлі Новотроїцької РДА про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47257664 від 07.06.2019 року.

Відповідно до частини першої статті 15, пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною (пункт «в» частини третьої статті152 Земельного кодексу України).

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-127цс13, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договоруоренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судому у постанові від 11.06.2018 у справі № 151/117/17.

Крім того, у іншій постанові Верховного Суду України у справі № 6-162цс13 від 19.02.2014, вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами.

Позивач заперечує підписання з відповідачем ПСП «УШБА» договору оренди землі від 01.08.2017 року і волевиявлення на його укладення у нього не було. Висновком судово-почеркознавчої експертизи від 15.02.2021 року № СЕ-19/122-21/886-ПЧ встановлено, що ОСОБА_1 договір оренди землі від 01.08.2017 року не підписувала. Тому з наведеного випливає, що підписання оскаржуваного договору оренди землі не відповідало волевиявленню позивача та було здійснено всупереч бажанню ОСОБА_1 , що свідчить про порушення істотних умов договору та його невідповідність вимогам ст. 203 ЦК України.

Враховуючи наведене, а також специфіку договорів оренди землі, а саме необхідність обов`язкового повідомлення сторони про певні істотні умови договору та його державну реєстрацію, суд вважає, що відсутність особистого підпису сторони в договорі оренди землі свідчить про те, що сторони не узгодили всі істотні умови договору, передбачені Законом.

Отже підпис в договорі оренди землі є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого у письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Унаслідок вказаного, підписання правочину здійснюється кожною із сторін власноручно або власноручно уповноваженими на те стороною особами.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, ПСП «УШБА» самовільно зайняло земельну ділянку, площею 4,4650 га на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Враховуючи підстави позову наведені позивачем в уточнених позовних вимогах, в яких позивач наполягає на поверненні їй земельної ділянки, шляхом усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою та правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 16.06.2020 року №145/2047/16- ц, суд приходить до висновку про задоволення такої позовної вимоги.

Що стосується позовної вимоги позивача про скасування державної реєстрації додаткової угоди №б/н від 31.07.2017 року до договору оренди землі від 01.11.2006 року, зареєстрованого 01.06.2007 року за №4АА72700108, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «ПУСК», яка була зареєстрована 26.09.2017 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні такої позовної вимоги, з огляду на те, що позивач в позові та представник позивача в ході розгляду справи посилалися на те, що додаткова угода позивачем з ТОВ «ПУСК» не підписувалась та не укладалась, але клопотання про проведення почеркознавчої експертизи цієї додаткової угоди позивачем заявлено не було, оригінал додаткової угоди в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Та обставина, що власник земельної ділянки не підписувала додаткову угоду до договору оренди належної їй земельної ділянки має бути підтверджена висновком судової почеркознавчої експертизи, яка відноситься до криміналістичних експертиз.

Таку експертизу судом проведено не було за відсутністю клопотання сторін, таким чином у позовних вимогах до ТОВ «ПУСК», державного реєстратора прав на нерухоме майно Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К.М. щодо скасування державної реєстрації додаткової угоди №б/н від 31.07.2017 року до договору оренди землі від 01.06.2006 року слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею, документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Понесені позивачем витрати становлять: 2250,24 грн. - витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи, 784,20 грн. - оплата судового збору, які підтверджені документально, тому з урахуванням задоволених позовних вимог, з відповідача ПСП «УШБА» на користь позивача необхідно стягнути 2250,24 грн. витрати на проведення експертизи та 384,20 грн. сплаченого судового збору.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.4, 16 Закону України «Про оренду землі», статей 78, 116, 152 Земельного кодексу України, статей 15, 16, 202, 203, 215, 316, 317, 321 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 2-4, 12, 13, 82, 89, 141, 200, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктом15.5 пункту1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ПУСК», ПСП «УШБА», державного реєстратора прав на нерухоме майно Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерини Михайлівни про усунення перешкод у користуванні належної їй земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 , як власнику, перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою площею 4,4650 га кадастровий номер :02:008:0005.

Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 01 серпня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «УШБА», зареєстрованого 26 вересня 2017 року державним реєстратором Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катериною Михайлівною, на земельну ділянку площею 4,4650 га, кадастровий номер :02:008:0005.

Зобов`язати ПСП «Ушба» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,4650 га, кадастровий номер :02:008:0005 з незаконного володіння.

Стягнути з ПСП «Ушба» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору 384,20 грн. та витрати на оплату проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 2250,24 грн.

В решті позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Решетов