Справа № 2-2149/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря- Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Акціонерного товариства «ОТП Банк», заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про заміну стягувача з примусового виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Заявник, АТ «ОТП Банк», звернувся у суд із заявою про заміну стяувача його правонаступником, в якій просить замінити стягувача ПА ОТ «Банк» на його правонаступника ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» з примусового викання рішення Київського районного суду м. Харкова по цивільній справі № 2-2149/10/18 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML700/1257/2008 від 08.08.2008 року в сумі 429634, 06 грн.

В судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись належним чином.

Заявник у поданій заяві просить справу розглядати без участі представника заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду від 14.06.2010 року по справі № 2-2149/10/18 за позовом ПАТ «ОТП Банк»

до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задовлено позовні вимоги в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «ОТП «Банк» заборгованість за кредитним договором № ML700/1257/2008 від 08.08.2008 року в сумі 429634, 06 грн.

Рішення набуло законної сили.

Постановою державного виконавця від 28.10.2013року було відрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення та постановою державного виконавця від 01.06.2018року виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Згідно ст..1 статуту АТ «ОТП Банк» - АТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «ОТП Банк».

12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю.

Відповідно до ст. 512 ЦК України «Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст.514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за Кредитними договорами № CNL700/598/2007 від 14.04.2007 року та № ML700/1257/2008 від 08.08.2008 року.

12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір Комісії.

Відповідно до ст. 3 Договору Комісії від 12.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» зобов`язується надавати допомогу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в організації обслуговування Кредитного портфелю, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уповноважує ПАТ «ОТП Банк» діяти від свого імені, але в інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо вчинення правочинів, пов`язаних з обслуговуванням Кредитного портфелю.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін, заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18), Постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Оскільки до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № ML700/1257/2008 від 08.08.2008 року, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та замінити стягувача ПАТ«ОТП Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2010 року по цивільній справі № 2-2149/10/18 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML700/1257/2008 від 08.08.2008 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.55,442 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «ОТП Банк», заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про заміну стягувача з примусового виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіі задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ«ОТП Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2010 року по цивільній справі № 2-2149/10/18 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML700/1257/2008 від 08.08.2008 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Бородіна