УХВАЛА

12 березня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 ,

встановив:

17.11.2020 р. до суду надійшло клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням суду Бобруйського району та міста Бобруйська Могилевської області Республіки Білорусь від 14.09.2017р. з ОСОБА_1 стягнуте державне мито в дохід держави в розмірі однієї базової величини на день видачі рішення, що дорівнює 92 рублі 00 копійок Національного банку Республіки Білоусь та виданий виконавчий лист, відкрито виконавче провадження №4, однак через місцезнаходження боржника на території України виконавче провадження закінчене, виконавчий лист повернутий стягувачу.

Посилаючись на те, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 просив визнати та звернути до виконання на території України рішення суду Бобруйського району та міста Бобруйська Могилевської області Республіки Білорусь від 14.09.2017р.

Боржник двічі у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що заочним рішенням суду Бобруйського району та міста Бобруйська Могилевської області Республіки Білорусь від 14.09.2017р. з ОСОБА_1 стягнуте державне мито в дохід держави в розмірі однієї базової величини на день видачі рішення, що дорівнює 92 рублі 00 копійок Національного банку Республіки Білоусь

Рішення суду набрало законної сили 05.10.2017р..

З матеріалів клопотання вбачається, стягувачу виданий виконавчий лист, відкрито виконавче провадження №4, однак через місцезнаходження боржника на території України виконавче провадження закінчене, виконавчий лист повернутий стягувачу.

28 листопада 2019 року від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до частини першої статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Частина перша статті 465 ЦПК України передбачає, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Згідно з частиною шостою статті 467 ЦПК України розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори» визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Частиною 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно Мінської конвенції про правову допомогу та правові відносини по цивільни, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року визначено, що розгляд клопотань про дозвіл виконання рішень належить до компетенції судів Договірної Сторони, до переліку яких входить Республіка Білорусь, на території якої повинно бути здійснене виконання. Клопотання про дозвіл виконання подається до суду, що виніс рішення по першій інстанції, який супроводжує його до суду, компетентного винести рішення у клопотанні.

Реквізити клопотання визначаються законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене виконання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 1своєї Постанови від 24.12.1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені вищевказаним міжнародним договором, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове його виконання.

Ураховуючи, що зазначене вище рішення суду Бобруйського району та міста Бобруйська Могилевської області Республіки Білорусь від 14.09.2017р. добровільно боржником не виконане та при розгляді клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не встановлені обставини, які б перешкоджали виконанню рішення іноземного суду, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

На день постановлення ухвали суду, а саме 12.03.2021 року, курс білоруського рубля по відношенню до гривні України відповідно до повідомлення на офіційному сайті Національним банком України становить 10,6985 гривень за 1 білоруський рубль.

При перерахунку іноземної валюти 92 білоруські рублі за курсом Національного Банку України сума в перерахунку в національній валюті становить 984,26 грн.

Керуючись ст. 4, 19, 462, 463, 464, 465, 466, 467 ЦПК України, Законом України «Про міжнародні договори», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України»,суд

ухвалив:

клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення суду Бобруйського району та міста Бобруйська Могилевської області Республіки Білорусь від 14.09.2017р. в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в дохід держави Республіки Білорусь в розмірі однієї базової величини на день видачі рішення, що дорівнює 92 рублі 00 копійок, що за курсом НБУ становить 984,26 грн,

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

.

Суддя Т.В. Безрук