Справа № 658/934/21
(провадження № 2/658/719/21)
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 березня 2021 року м. Каховка

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Рахімова О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє від свого імені ті імені ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Заява оформлена з порушенням порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством України :

-не зазначено доказів: що понад рік відповідачі не мешкають за вказаною адресою та не цікавляться будинком; що позивач змушений сплачувати комунальні послуги за відповідачів, що важко відображається на його матеріальному становищі; що свідчать про невимушене проживання відповідачів на спірній площі; які свідчать про те, що відповідачі не належить до осіб, за якими закон зберігає житлову площу на час їх відсутності ( охоронне свідоцтво, довідка військкомату, довідка з місця роботи чи навчання, копія вироку або постанова суду тощо).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити у судовий процес безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому залишення позовної заяви без руху для того, щоб позивач усунув вказані вище недоліки, не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

За таких обставин вважаю за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки.

Роз`яснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 175,177, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє від свого імені ті імені ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 04 дні з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що визначені ухвалою недоліки позовної заяви повинні бути усунені в спосіб:

-виконання ухвали суду є складання тексту позовної заяви із усуненими недоліками, а не поданням до суду роз`яснень, заяв, пояснень.

-виправлена заява та додані до неї докази мають бути подані у відповідній кількості для суду та учасників справи.

Якщо позивач в установлений строк вимоги ухвали суду не виконає позовна заява вважатиметься неподаною і повернута.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя:Рахімова О. В.