Справа № 183/2350/19
№ 2-п/183/17/21

У Х В А Л А
23 березня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Устименко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 183/2350/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,
відповідача ОСОБА_1 ,-
03 березня 2021 року до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року по справі № 183/2350/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
Свою заяву відповідач обґрунтовує тим, що 15 лютого 2021 року йому стало відомо, що Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було розглянуто справу та винесено заочне рішення від 04 вересня 2020 року, яким задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто грошові кошти. Про існування рішення він дізнався випадково з Єдиного реєстру боржників. Бути присутнім під час розгляду справи у нього не було можливості, оскільки йому не було відомо про розгляд справи. На адресу, за якою він проживає, не направлялися жодні повістки та документи. Заочне рішення на підставі його заяви було отримано лише 15 лютого 2021 року.
При цьому із зазначеним судовим рішенням відповідач не погоджується, оскільки судом не з`ясовано всі об`єктивні обставини справи, а саме судом у рішенні встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померлий є батьком позивача ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 грудня 2018 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенком А.Г., після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцем є його син позивач ОСОБА_2 , який успадкував житловий будинок.
Посилаючись на матеріальні норми права, суд дійшов висновку, що у позивача ОСОБА_2 наявний оригінал договору позики від 03 березня 2017 року, а відповідачем не доведено факту повернення боргу, як спадкоємцю, так і спадкодавцю за час його життя, а також не спростовано тих обставин, що позивач набув права вимоги за борговою розпискою, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_2 спадкоємцем всіх майнових прав та обов`язків за договором позики від 03 березня 2017 року, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму позики у розмірі 80 000,00 грн.
З огляду на зазначене, факт переходу всіх майнових прав та обов`язків за договором позики, встановлено лише на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 грудня 2018 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенком А.Г. Але у зазначеному свідоцтві не відображено інформації про наявність або відсутність інших спадкоємців або дружини, яка має право на частку у спільному майні подружжя. Також у цьому свідоцтві не міститься інформації щодо іншого майна, окрім домоволодіння, яке було особистою приватною власністю спадкодавця, наявності договору про поділ спадщини, заявлених прав кредиторів, які також повинні враховуватися при розгляді даної справи, оскільки право вимоги також відноситься до складу спадщини.
На думку відповідача, позивачем не надано належних доказів про звернення до нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину на право вимогу за договором позики та наявності постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії з цього приводу.
Позивачем при розгляді справи не були надані копії документів спадкової справи, а також не подано клопотання про витребування таких документів. А свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння не може підтверджувати спадкування права вимоги за договором позики позивачем.
Крім того, при винесенні рішення не вірно було зазначено його прізвище, замість « ОСОБА_4 » було зазначено « ОСОБА_5 ».
Відповідач вважає, що судом не в повному обсязі з`ясовані всі обставини по справі, відповідач був позбавлений можливості надати всі докази по справі.
Позивач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.
Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою заява про перегляд заочного рішення підтримав у повному обсязі та просив суд скасувати заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року та призначити справу до розгляду.
Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у судді Городецького Д.І. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі.
Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року, по справі відкрито провадження.
Ухвалою суду від 13 травня 2019 року, у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 , про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі, - відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2019 року про відмову у забезпеченні позову залишено без змін.
Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики № б/н від 03 березня 2017 року в розмірі 80 000,00 грн. (вісімдесят тисяч грн. 00 коп.), яка складається з основної суми боргу за договором позики.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 922,80 грн. (дев`ятсот двадцять дві грн. 88 коп.).
Матеріали справи дійсно містять не вручені конверти з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 45,50,56,58,60,62,64,).
Відповідач у спосіб, передбачений нормами ЦПК України, отримав заочне рішення суду лише 17 лютого 2021 року, що підтверджується розпискою (а.с. 77), а тому визначений процесуальний строк для подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення не порушено.
Пункт 30 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними.... і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.
Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.
У відповідності до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Суду надано достатньо даних про те, що відповідач з поважних причин не з`явився в судове засідання.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не порушено, оскільки матеріали справи даних про те, що ним отримано копію судового рішення, не містять.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належних доказів про звернення до нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину на право вимоги за договором позики та наявності постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії з цього приводу.
У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідні встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази (ч. 1 ст. 137 ЦПК).
У разі якщо особи, які беруть участь у справі, не заявляють клопотання про витребування доказів, зокрема, копій документів із спадкової справи, обов`язком суду на підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК є роз`яснення наслідків невчинення такої процесуальної дії.
Однак, в матеріалах справи відсутні копії спадкової справи та не встановлено коло спадкоємців, а також відсутнє клопотання позивача про витребування спадкової справи.
Також, судом встановлено, що при винесенні рішення від 04 вересня 2020 року, судом не вірно вказано прізвище відповідача « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_4 », що підтверджується копією розписки.
Разом з тим, скасування заочного рішення можливе лише за умов одночасної наявності згаданих обставин.
Суд приходить до висновку, що доводи відповідача мають істотне значення для правильного вирішення справи
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286-288 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Скасувати заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року по справі № 183/2350/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.
В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.
Проведення судового засідання призначити на 16 годину 00 хвилин 18 травня 2021 року в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Інші учасники справи мають право надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив та заперечення до закінчення підготовчого провадження, якщо судом не встановлено інший строк.
Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише ухвала про відкриття провадження щодо порушення правил підсудності.
Ухвала про перегляд заочного рішення оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.