Справа № 565/307/19
Провадження № 2/565/107/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

- головуючого судді Зейкана І.Ю.,

- з участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

- позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

- представника позивача ОСОБА_3 ,

-відповідача ОСОБА_4 ,

- представника відповідача ОСОБА_5 ,

- третьої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , згідно з яким просять визнати недійсним заповіт на ОСОБА_4 , посвідчений 03.02.2015 року за реєстровим номером 49 державним нотаріусом Вараської міської державної нотаріальної контори Рівненської області і зареєстрований у Спадковому реєстрі за номером 57058853, що складений на спеціальному бланку нотаріальних документів НАМ №141313.

Позовні вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, ОСОБА_7 . На момент смерті батька йому на праві спільної сумісної власності належала частка в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки він разом з ними та їхньою матір`ю ОСОБА_8 брав участь в приватизації державного житлового фонду.

З огляду на це після смерті позивачі звернулися до приватного нотаріуса Вараського міського нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. з відповідними заявами про прийняття спадщини. Було заведено спадкову справу за №63204905. При зверненні до нотаріуса ним стало відомо про те, що ще 03 лютого 2015 року їхній батько оформив заповіт, номер якого у Спадковому реєстрі 57058853, посвідчений державним нотаріусом Вараської міської державної нотаріальної контори за реєстровим №49, яким він розпорядився усім належним йому майном на випадок смерті. Заповіт оформлено на ім`я ОСОБА_4 .

Таким чином, відповідно до довідки приватного нотаріуса Вараського міського нотаріального округу від 28.11.2018 року до кола спадкоємців по смерті батька належать відповідач по заповіту та позивачі, спадкоємці за законом. Однак позивачі вважають, що такий заповіт має бути визнаний недійсним в судовому порядку з огляду на наступне.

Позивачі вважають, що заповіт виник лише через те, що батько не розумів того, що він робить. Це пояснюється тим, шо їх батько довгий час до моменту смерті мав проблеми зі здоров`ям, зокрема психічні та поведінкові розлади, що виникли внаслідок вживання алкоголю в формі активної залежності. Він в період з 28.05.2006 року перебував на обліку в наркологічному кабінеті ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України», за місцем свого проживання, а з 05.11.2009 року на обліку в психіатричному кабінеті даного медичного закладу. У нього спостерігалося порушення сприйняття, мислення, інтелекту та пам`яті, постійно змінювалося відношення до життя, суспільства та до самого себе.

Від представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на позовну заяву по визнання заповіту недійсним в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі посилаючись на наступне. Так, заповіт брата відповідачки, ОСОБА_7 , засвідчений 03.02.2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області Ріцькою Г.І. відповідає волі заповідача і волевиявлення спадкодавця було вільним. Твердження позивачів, що в момент підписання та посвідчення заповіту заповідач не розумів значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, є надуманими та безпідставними з огляду на наступне. Долучені до позовної заяви довідки ДЗ «СМСЧ №3» МОЗ України від 11.08.2010 року у відповідності до норм чинного законодавства не підтверджують факт визнання недієздатним або обмежено дієздатним ОСОБА_7 , як вважають позивачі. Крім того, обґрунтування позовних вимог, що батько позивачів знав, що у спадковій квартирі в АДРЕСА_2 ОСОБА_7 є наймачем згідно договору найму, а їх мати право на таку квартиру, оскільки свого часу вона її отримала. Проте, це не відповідає дійсності, бо ОСОБА_7 знав про свою частку в розмірі 1/4 власності у квартирі. Разом з тим, посилання позивачів, що їх батько склав заповіт за ініціативою відповідачки ОСОБА_4 не узгоджується, так як з часу складення заповіту до дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 своє волевиявлення жодного разу не змінив. А це пояснюється тим, що ОСОБА_7 тяжко хворів, під час хвороби він зрозумів, що залишений своїми дітьми напризволяще, які не допомагали йому в тяжку хвилину, він постійно потребував турботи. До часу смерті ОСОБА_7 за ним доглядали сестри відповідачка ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Від позивачів до суду надійшов відповідь на відзив в якому вважають, що відзив поданий відповідачкою є формальним і не відповідає обставинам справи. Також зазначили, що у відзиві відповідачка не надає ніяких доказів відносно психічного та наркологічного стану померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 . Враховуючи ту обставину, що згідно медичних документів померлий починаючи з 2006 року постійно хворів різними хворобами, в тому числі психічними, а також знаходився на обліку та лікувався в спеціальних медичних закладах, відповідачка у цивільній справі не надає пояснення відносно того, чи міг ОСОБА_7 в силу своїх захворювань усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання ним заповіту 03.02.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні, допитана як свідок показала, що їхній батько ОСОБА_7 протягом усього їхнього дитинства вживав алкогольні напої, вчиняв неадекватні дії, не міг контролювати свої емоції. Коли просинався зранку, то не пам`ятав про події минулого дня. Міг наробити шкоди, проте у подальшому не пам`ятати про це. Вважає, що внаслідок вживання алкогольних напоїв він самостійно не міг усвідомлювати, що він є власником частини квартири і тим більше піти самостійно до нотаріуса, щоб скласти заповіт. Батько перебував на обліку у лікаря психіатра та часто лікувався у психіатричній лікарні. Позовні вимоги підтримала повністю.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні допитана як свідок надала показання аналогічні за змістом до показань позивача ОСОБА_1 . Позовні вимоги також підтримала повністю.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сурікова С.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, послалась на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що з 2010 року до 2015 року її брат ОСОБА_7 проживав разом з нею і вона за ним доглядала. Возила у лікарні. Він хворів на туберкульоз. Алкогольні напої вживав, але все усвідомлював. У психіатричній лікарні не лікувався. У день складання заповіту він алкогольні напої не вживав та приблизно о 9 год 50 хв. вийшов з квартири, а потім через деякий час прийшов і приніс заповіт на неї. Вона його не просила, складати на неї заповіт, оскільки у неї є вже квартира і частка у іншій квартирі їй не потрібна була.

Представник відповідача ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки висновок психіатричної експертизи не категоричний і повинен оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Третя особа ОСОБА_6 допитана як свідок в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підтримала в повному обсязі та просила позовні вимоги задоволити повністю. Показала, що її чоловік ОСОБА_7 через три роки після народження дітей поїхав на заробітки. Повернувся приблизно через три роки і з того час у почав зловживати спиртними напоями. Коли напивався, то вів себе неадекватно. Приблизно 10 разів возила його кодувати від вживання алкоголю. Проте після кожного разу, приблизно через два тижні починав вживати знову. У 2006 році його поставили на облік у лікаря-психіатра у зв`язку з неадекватною поведінкою під час перебування у лікарні. Лікарі були змушені прив`язати його до ліжка на три доби. Під час перебування у стані алкогольного сп`яніння не пам`ятав події.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, третьої особи, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 повторно виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11 жовтня 2018 року.

Відповідно до копії заповіту посвідченого 03.02.2015 року за реєстровим номером 49 державним нотаріусом Вараської міської державної нотаріальної контори Рівненської області і зареєстрованого у Спадковому реєстрі за номером 57058853, що складений на спеціальному бланку нотаріальних документів НАМ №141313, ОСОБА_7 заповів відповідачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належну йому на праві спільної сумісної власності ј частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів», м.Кузнецовськ, перейменовано у м.Вараш.

Копією листа приватного нотаріуса Сусь Л.У від 28.11.2018 року доводиться, що у матеріалах спадкової справи 15/2018 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 наявні заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини за заповітом, заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом. Копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 виданого 05.02.1985, серії НОМЕР_3 виданого 05.02.1985 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 доводиться, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є заінтересованими особами у скасуванні заповіту та набули право на звернення до суду про визнання його недійсним на підставі ст. 225 та 1257 ЦК України.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилались на те, що оспорюваний заповіт є недійсним, оскільки волевиявлення спадкодавця їхнього батька на час складання заповіту не було вільним, не відповідало його внутрішній волі, ОСОБА_7 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 217/20 від 30.12.2020 року, ОСОБА_7 , з урахуванням наявного у ного психічного розладу (Розлад особистості та поведінки у вигляді психоорганічного синдрому внаслідок органічного ураження головного мозку (ГПМК, 2006 р., ЧМТ анамнестично) (F07 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду)) не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту від 03.02.2015 року.

Вказаний висновок судово-психіатричного експерта узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у день народження свого чоловіка 03.02.2015 року бачила ОСОБА_7 близько 9 години на базарі. Він стояв біля стіни у стані алкогольного сп`яніння, оскільки похитувався, погляд у нього був несфокусований, коли вона підійшла, оскільки думала, що йому погано, то він її не впізнав, нецензурно облаяв. Приблизно через 20-30 хвилин вона йшла через те саме місце і бачила, що ОСОБА_7 продовжував стояти на тому самому місці. Вона знову підійшла до нього, але у нього реакція була така ж як і перший раз. У суду відсутні підстави не брати до уваги показання свідка ОСОБА_11 .

Про початок зловживання спиртними ОСОБА_7 після початку поїздок на заробітки та про вчинення ним дій, які згодом не міг пояснити показала свідок ОСОБА_12 .

Також, викладені у висновку обставини узгоджуються з письмовими доказами, а саме виписками з історії хвороби № 218, № 1168, № 1062, № 2490, № 1615, № 2388, № 166, № 305, № 905 за змістом яких, ОСОБА_7 перебував на лікуванні в КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» РОР з 30.07.2009 року до 14.08.2009 року, з 18.11.2009 року до 08.12.2009 року, з 02.02.2010 року до 19.02.2010 року, з 15.12.2010 року до 14.01.2011 року, з 30.05.2011 року до 26.07.2011 року, з 14.02.2012 року до 23.03.2012 року, з 12.06.2012 року до 05.07.2012 року, з 30.04.2013 року до 07.06.2013 року, з 31.01.2017 року до 28.02.2017 року з діагнозом психоорганічний синдром внаслідок перенесеного ГПМК, обтяжений алкоголізацією. При цьому при поступленні у нього були скарги на зниження пам`яті, часті головні болі, подразливість, судорожні припадки, головокружіння.

До того ж, перебування ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра ДЗ «СМСЧ № 3 МОЗ України» у період з 05.11.2009 року до 30.05.2018 року з хронічним психічним розладом та у лікаря-нарколога у період з 28.05.2006 року з психічними та поведінковими розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (активна залежність), підтверджується листом ДЗ «СМСЧ № 3 МОЗ України» від 26.04.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно з частиною другою статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Таким чином, суд доходить висновку, що спадкодавець ОСОБА_7 на час укладення заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними у повній мірі, а тому наявні підстави визнати оспорюваний заповіт недійсним за правилами ст. 225 та ст. 1257 ЦК України.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі, із відповідача на користь позивачів необхідно стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову до суду у рівних частках на кожного позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 225, 1257 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_4 , який посвідчено 03.02.2015 року за реєстровим номером 49 державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області і зареєстрований у спадковому реєстрі за номером 57058853, що складений на спеціальному бланку нотаріальних документів серії НАМ № 141313.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 768 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 .

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 .

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_6 , проживає в АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 .

Повне рішення виготовлене 26.03.2021 року

Головуючий суддя І.Ю. Зейкан