Справа № 646/8524/19
№ провадження 2/646/332/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2021 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Теслікова І.І.,

секретаря судового засідання Бєлівцової О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

встановив:

11.12.2019 до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулось АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 07.05.2010 року становить 6638,73 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита.31.07.2017 року до Чугуївської державної нотаріальної контори направлена претензія відповідно до ст. 1281 ЦК України. 18.09.2017 року отримана відповідь з якої вбачається, що спадкоємцям померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_2 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання позивача про витребування з Чугуївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи зведеної після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2020 року клопотання про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з Чугуївської державної нотаріальної контори інформацію щодо обсягу та вартості спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк « Приват Банк» копію кредитного договору, укладеного 07.05.2010, розрахунок руху коштів.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.01.2021 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.03.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк « Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця до судового розгляду.

У призначене судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про витребування доказів по справі та оголошення перерв в судовому засіданні.

У призначене судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 24.03.2021 року через канцелярію суду надав заяву про залишення позову без розгляду з підстав нез`явлення представника позивача та просив суд звернути увагу на те, що свідоцтво на право власності він не отримував, обсяг майна йому не відомо, що і унеможливує встановить його вартість.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова 24.03.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів та відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви.

Враховуючи строки розгляду справи, неодноразове не з`явлення представника позивача та надходження тотожних клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку із занятістю останнього, не з`явлення відповідача, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами без участі сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_3 отримав АТ КБ « ПриватБанк» 07.05.2010 року у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.02.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 07.05.2010 року становить 6638,73 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Разом з тим, 31.07.2017 року до Чугуївської державної нотаріальної контори направлена претензія відповідно до ст. 1281 ЦК України про заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 07.05.2010 року у сумі 9374,10 грн., з включенням кредиторської вимоги ПАТ КБ « Приват Банк » в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ.

Відповідно до копії спадкової справи, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається наступне.

Відповідно до заповіту зареєстрованого в реєстре за № 612 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок смерті заповів все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належіть і на що він за законом має право заповів ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.02.2017 року.

11.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідчений 22.03.2016 року № 612 приватним нотаріусом Чугуївського РНО Сіухіним І.І.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заведена спадкова справа за № 510/2017 .

Відповідно до листа завідувача Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 12.02.20, 05.03.2020 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

На виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2020 року про витребування з Чугуївської державної нотаріальної контори інформації щодо обсягу та вартості спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 надано лист завідувача Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 28.04.2020 року з якого вбачається, що у зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось, надати інформацію щодо вартості спадкового майна немає можливості.

Відповідно статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Відповідно до частини 1 статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 Цивільного кодексу України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Згідно до ч.ч. 2, 3 статті 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно п.п. 2.1 п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно вимог п. 8.9 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 року №3253/5, у журналі реєстрації вхідних документів підлягають реєстрації: заяви про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів, повідомлення про накладення заборони відчуження нерухомого майна, повідомлення суду і слідчих органів про накладення арешту та інші, якщо вони надійшли поштою або подані нотаріусу кур`єром до дня вчинення нотаріальної дії, заяви батьків про надання згоди неповнолітній дитині на відчуження майна, заява одного з подружжя про згоду на розпорядження майном, заява від співвласника про відмову від переважного права купівлі частки в праві спільної часткової власності, заяви про скасування заповіту або довіреності тощо, незалежно від того, чи були вони подані нотаріусу особисто або повіреною особою, кур`єром, чи надійшли поштою.

Отже, виходячи із змісту статті 1281 Цивільного кодексу України та вищенаведених норм, які регулюють діяльність нотаріуса, - претензії кредитора визначені однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи, тому правомірним слід вважати, що законодавством допускаються два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців; опосередковано, через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

Так, у разі смерті боржника за кредитним договором спадкоємець несе відповідальність лише у межах вартості майна, одержаного у спадщину (частина 1 статті 1282 Цивільного кодексу України).

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 ЦПК України).

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства - суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Позивачем при зверненні до суду не надано доказів того, що єдиним спадкоємцям майна є саме відповідач, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно.

Позначка у анкеті-заява від 07.05.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку ОСОБА_3 про володіння нерухомого майна на праві спільної власності не є належним доказом в обґрунтування право власності.

Матеріали справи не містять відомостей про обсяг і вартість спадкового майна.

Відповідач у заяві від 24.03.2021 року посилався про необізнаність про обсяг майна.

На виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова за клопотанням відповідача від 11.02.2020 року щодо про витребування з Чугуївської державної нотаріальної контори інформації щодо обсягу та вартості спадкового майна інформації не надано.

Отже, позивачем не доведено наявність спадкового майна.

Не надано жодних доказів про існування чи не існування дітей, батьків спадкодавця, які мають обов`язкову частку відповідно до ст.1241 ЦК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей щодо наявності та складу майна, одержаного відповідачем у спадщину, вартості такого майна, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 43, 49, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 354 ЦПК України, статтями 509, 525, 526, 611, 625, 1054, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282 ЦК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Теслікова І.І.