Справа № 629/3409/20
Номер провадження 2/629/83/21
24.03.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Попова О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Назарової В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, -
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року визнано ОСОБА_2 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та піддано покаранню у виді штрафу в розмірі 8500 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задоволено частково, стягнено з обвинуваченого на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17034,86 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50000 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.06.2020 року вирок від 04.12.2019 року скасовано в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди та призначено в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, прийнято до розгляду.

Позивач та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнав в зв`язку з їх безпідставністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року, який набрав законної сили 25.06.2020 року, визнано ОСОБА_2 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та піддано покаранню у виді штрафу в розмірі 8500 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вироком встановлено, а отже не підлягає доказуванню, що 28.12.2017 року о 18-40 год. ОСОБА_2 , рухаючись на автомобілі ВАЗ-21102, реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Перемоги в м. Лозова Харківської області, в порушення вимог п. 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України не врахував дорожню обстановку, у зв`язку з чим не вибрав безпечної швидкості руху, допустивши її перевищення, не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка переходила проїзду частину, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому кісток правої гомілки, гострої закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 8-9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює.

Матеріалами справи підтверджено, що в результаті вчинення відповідачем кримінального правопорушення, позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, яка складається з витрат на придбання титанового стержню та болтів для великоберцової кістки в розмірі 11400 грн., лікарських препаратів у розмірі 17042,86 грн. (1548,88+8087,33+7406,65), транспортних витрат у зв`язку з проїздом до лікарні та у зворотному напрямку у розмірі 3600 грн., тобто позивач понесла матеріальні витрати на загальну суму 32042,86 грн.

Відповідачем до подання позову добровільно відшкодовано позивачу матеріальні збитки у розмірі 35000 грн.

Щодо вартості пошкоджених в результаті ДТП одягу, взуття та мобільного телефону, які позивач оцінює в сумі 19992 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст. 12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що одяг, взуття та мобільний телефон були пошкоджені в результаті ДТП, як не надано доказів їх вартості, доказів того, чи знищено це майно, чи відремонтовано і чи взагалі ці речі придатні до використання. Крім того, позивачем у суму матеріальних збитків включено вартість двох мобільних телефонів.

Таким чином суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , як безпосередньо винна особа у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 28 грудня 2017 року, зобов`язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ушкодження її здоров`я, спричинену вказаною дорожньо-транспортною пригодою, у загальному розмірі 32042,86 грн.

Однак, з урахуванням відшкодування відповідачем у добровільному порядку до подання позову матеріальної шкоди позивачу у розмірі 35000 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами та не заперечувалось позивачем та її представником, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 17034,86 грн. не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,141,258-259,263,265,268,273,353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи також до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених ЦПК України), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Суддя О.Г. Попов