Справа № 128/3273/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Бондаренко О.І.,

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 являються позивач ОСОБА_1 та його сестра, ОСОБА_3 , так як батько позивача, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, ще за життя матері.

Позивач спадщину прийняв, так як на день смерті спадкодавця був зареєстрований та постійно проживав з нею; ОСОБА_3 спадщину в установлений законом строк не прийняла, а отже позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

Проте, коли позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, так як відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно і право власності спадкодавця на нерухоме майно не зареєстровано відповідно до закону.

Так, спадкове будинковолодіння належало дідові позивача - ОСОБА_5 , який володів і користувався ним як власник. Відомості про це містяться у витягу з погосподарської книги за 1958-1960 роки. В цій книзі (особистий рахунок № НОМЕР_1 ) саме він зазначений головою двору. З цієї ж книги убачається, що статус двору - робочий. В розділі «будівлі, що знаходяться в особистій власності господарства» зазначений будинок 1932 року побудови, який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га. Більш ранні записи щодо цього господарства не зберігайся. Така ж дата побудови та такий же розмір земельної ділянки зазначені у погосподарській книзі за 1961-1963 роки.

У погосподарських книгах за 1964-1966 роки; 1967-1970 роки; 1971-1973 роки; 1974-1976 роки; 1977-1979 роки; 1980-1982 роки дата побудови будинку зазначена - 1946 рік, розмір земельної ділянки зазначений 0,15 га.

У погосподарській книзі за 1983-1985 роки дата побудови будинку зазначена -1946 /1960 роки.

Титульним володільцем вказаного будинковолодіння до 1979 року зазначено ОСОБА_5 .

Як слідує із архівного витягу з земельно-шнурової книги колгоспу «Родина» смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області за 1961- 1971 року, ОСОБА_5 було наділено присадибну земельну ділянку площею 0,15 га.

Із даних погосподарських книг Стрижавської сільської ради за 1958- 1985 роки убачається, що вказана земельна ділянка була наділена ОСОБА_5 під уже існуючий будинок (рік забудови 1932), що ймовірно, належав його батькам.

Доказом того, що вказана земельна ділянка розташована саме по АДРЕСА_1 є лише дані вищезгаданих погосподарських книг.

Крім того, з відповіді на адвокатський запит від 18.04.2019 року № 1 вбачається, що погосподарський облік здійснювався не за адресами домоволодінь, а за прізвищем голови сім`ї (у всіх особових рахунках до 1977 року таким головою був саме ОСОБА_5 ). Також, в даній довідці вказано, що до 1957 року включно записи щодо зазначеного будинковолодіння відсутні.

У погосподарських книгах за 1980- 1982 р.р. по будинковолодінню ОСОБА_5 уже зазначено адресу: АДРЕСА_1 .

25.05.1951 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 бабусею позивача, а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка - ОСОБА_7 , мати позивача.

12.04.1969 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями, які отримали право на спадщину стали: ОСОБА_8 та

мати позивача, а дочка ОСОБА_5 , які на час його смерті проживали разом з ним; вони ж стали і фактичними власниками успадкованого будинковолодіння за ознаками володіння і користування ним.

У погосподарських книгах за 1980-1982 роки головою двору вже

зазначено ОСОБА_8 - дружину ОСОБА_5 і бабусю позивача.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 ніхто із спадкоємців не

оформляв.

Згідно повідомлення Стрижавської селищної ради від 18.04.2019 року,до1957рокувключновідсутнізаписищодовказаногобудинковолодіння, крім того, погосподарський облік здійснювався не за адресами домоволодінь,азапрізвищем голови сім`ї.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла.

Всі права щодо володіння і користування будинковолодінням АДРЕСА_1 перейшли до її дочки, матері позивача - ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, проте, своє право на це майно вона в установленому законом порядку не оформила.

Ще за життя ОСОБА_8 було знесено старий

будинок та розпочате будівництво нового будинку; офіційні дані про знесення старого будинку відсутні.

Право власності на новозведений будинок ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_2 не оформили, хоча володіли і користувалися ним на праві власності.

Згідно відповіді КП «ВООБТІ» № 148/01-5/18 від 13.04.2018 року

на спірне будинковолодіння сформована інвентаризаційна

справа № 1858, згідно з матеріалам якої реєстрація права власності на

зазначений об`єкт нерухомості за ОСОБА_2 не

проводилася.

Крім того, КП «ВООБТІ» у відповіді на запит від 22.07.2019 року повідомило, що 15 лютого 1986 року проведена первинна технічна інвентаризація зазначеного вище будинковолодіння за заявою ОСОБА_4 , чоловіка ОСОБА_2 , а батька позивача.

Згідно записам у погосподарських книгах Стрижавської селищної ради користувачем, а не власником в порядку спадкування, домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 .

08.01.2019 року позивачем було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 .

В технічному паспорті загальна площа земельної ділянки, на якій розташоване спірне будинковолодіння, по фактичному користуванню становить 2873 кв.м.

Спірний будинок збудовано до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала в законному користуванні ОСОБА_5 та його спадкоємців, а відтак на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування.

Враховуючи що позивач є єдиною особою яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , що спадковий будинок побудований на відведеній належним чином земельній ділянці, не є самочинним чи незавершеним, що за життя спадкодавець набула у встановленому на той час порядку право власності на житловий будинок, позивач вважає, що є всі підстави для визнання за ним права власності на жилий будинок в порядку спадкування.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Воронцова О.В. не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов свого довірителя підтримує, змін та доповнень не має, просить позов задоволити.

Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо надіславши суду заяви, в яких справу просить розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення (а.с. 80, 86 - 87).

Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши інвентаризаційну справу на будинок АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 (а.с. 16, 20).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 являються позивач ОСОБА_1 та його сестра, ОСОБА_3 , так як їх батько, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто, ще за життя матері (а.с. 15).

Позивач спадщину прийняв, так як на день смерті спадкодавця був зареєстрований та постійно проживав з нею, що підтверджується довідкою № 2046 Стрижавської селищної ради від 13.06.2018 року (а.с. 48).

Спадкоємець ОСОБА_3 спадщину в установлений законом строк не прийняла, а отже позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері.

При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено (а.с. 59), оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно і право власності спадкодавця на нерухоме майно не зареєстровано відповідно до закону.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно- правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Будинковолодіння АДРЕСА_1 належало дідусеві позивача - ОСОБА_5 , який володів і користувався ним як власник, що підтверджується відомостями у витягу з погосподарської книги за 1958-1960 роки (а.с. 22 - 23). В даній книзі (особистий рахунок № НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 зазначений головою двору; статус двору робочий; в розділі «будівлі, що знаходяться в особистій власності господарства» зазначений будинок 1932 року побудови, який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га. Більш ранні записи щодо цього господарства не зберігайся.

Така ж дата побудови та такий же розмір земельної ділянки зазначені у погосподарській книзі за 1961-1963 роки (а.с. 24 - 25).

У погосподарських книгах за 1964-1966 роки (а.с. 26 - 27), 1967-1970 роки (а.с. 28 - 29), 1971-1973 роки (а.с. 30 - 31), 1974-1976 роки (а.с. 32 - 33), 1977-1979 роки (а.с. 38 - 39), 1980-1982 роки (а.с. 34 - 35) дата побудови будинку зазначена -1946 рік, розмір земельної ділянки зазначений 0,15 га.

У погосподарській книзі за 1983-1985 роки (а.с. 36 - 37) дата побудови будинку зазначена -1946 /1960 роки; титульним володільцем вказаного будинковолодіння до 1979 року зазначено ОСОБА_5 .

Як слідує із архівного витягу з земельно-шнурової книги колгоспу «Родина» смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області за 1961- 1971 року, ОСОБА_5 було наділено присадибну земельну ділянку площею 0,15 га (а.с. 46).

Із погосподарських книг Стрижавської сільської ради за 1958- 1985 роки вбачається, що вказана земельна ділянка була наділена ОСОБА_5 під уже існуючий будинок (рік забудови 1932), що ймовірно, належав його батькам.

Згідно повідомлення Стрижавської селищної ради, Вінницького району Вінницької області від 18.04.2019 року № 1 (а.с. 50), погосподарський облік здійснювався не за адресами домоволодінь, а за прізвищем голови сім`ї (у всіх особових рахунках до 1977 року таким головою був саме ОСОБА_5 ); до 1957 року включно записи щодо будинковолодіння АДРЕСА_1 - відсутні. У погосподарських книгах за 1980- 1982 р.р. по будинковолдодінню ОСОБА_5 уже зазначено адресу: АДРЕСА_1 .

25.05.1951 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 бабусею позивача, що підтверджує витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0, дата формування - 06 червня 2019 року (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в ОСОБА_5 та ОСОБА_8 народилася дочка - ОСОБА_7 , мати позивача, що підтверджується актовим записом № 36 від 03.07.1950 року, згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133, 135 СК України, № витягу - 2 від 06.06.2019 року (а.с. 19).

12.04.1969 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_4 , актовий запис № 24 від 12.04.1969 року, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 8 від 03.01.2019 року (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 помер (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями, які отримали право на спадщину стали бабуся позивача, ОСОБА_8 та

мати ОСОБА_2 (дочка ОСОБА_5 ), які на час його смерті проживали разом з ним (дані погосподарських книг за 1977-1980 роки та стали власниками успадкованого будинковолодіння шляхом фактичного володіння та користування ним.

У погосподарських книгах за 1980-1982 роки головою двору вже

зазначено ОСОБА_8 - дружину ОСОБА_5 і бабусю позивача.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 ніхто із спадкоємців не

оформляв.

Згідно повідомлення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 18.04.2019 року, до 1957 року включно відсутні записи щодо будинковолодіння АДРЕСА_1 ; погосподарський облік здійснювався не за адресами домоволодінь, а за

прізвищем голови сім`ї (а.с. 50).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла (а.с. 14), таким чином всі права щодо володіння і

користування будинковолодінням АДРЕСА_1 перейшли до її дочки, а матері позивача - ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак своє право на це майно в установленому законом порядку не оформила, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів

нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 21).

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 1858 реєстрація права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 не проводилася.

Крім того, 15.02.1986 року проведена первинна технічна інвентаризація зазначеного вище будинковолодіння за заявою ОСОБА_4 , чоловіка ОСОБА_2 , а батька позивача (а.с. 52).

Згідно повідомлення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №2072/02-6 від 08.11.2019 року, згідно записам у погосподарських книгах Стрижавської селищної ради користувачем (а не власником в порядку спадкування) домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 (а.с.49).

08.01.2019 року, на замовлення позивача, було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 40 - 45).

В технічному паспорті загальна площа земельної ділянки, на якій розташоване спірне будинковолодіння, по фактичному користуванню становить 2873 кв.м.

Як зазначено у п.3.2 Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в судовому порядку може визнаватись право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Спірний будинок збудовано до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала в законному користуванні ОСОБА_5 та його спадкоємців, а відтак на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56. передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319, від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про призначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За даних обставин, враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач є єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті матері, що спадковий будинок, побудований на відведеній належним чином земельній ділянці, не є самочинним чи незавершеним, що за життя спадкодавець набула у встановленому на той час порядку право власності на житловий будинок, суд вважає, що є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом, з огляду на що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 200, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. І. Бондаренко