Березівський районний суд Одеської області
25.03.2021
Справа № 494/94/21
Провадження № 2/494/317/21
РІШЕННЯ
25 березня 2021 року Березівський районний Одеській області у складі:
головуючого - судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Крупяку А.Д.,
представника відповідача Зубченко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Вересень» про розірвання договору оренди земельної ділянки,
Вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача ПП «Вересень», відповідно до укладеного Договору оренди земельної ділянки від 26 травня 2017 року строком до 2025 року, який зареєстровано Березівською міською радою Одеської області 19.08.2017 року за номером 36697884.
Також, позивач зазначає, що 15 листопада 2018 року між ним та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору оренди землі від 26 травня 2017 року та без його відома змінено термін дії Договору оренди землі на 22 роки, тобто до 26.05.2039 року зправом пролонгації. Додаткову угоду йому надав відповідач для підпису під час отримання орендної плати за 2018 рік без будь-яких роз`яснень та без заповненого п.3.1 Додаткової угоди №1 від 15.11.2018 р. Допис ручкою був відсутній та здійснений пізніше. Проте, ні Договору оренди земельної ділянки від 26.05.2017 року, ні Додаткової угоди № 1 від 15.11.2018 року відповідачем йому надані не були. Лише в січні 2021 року після тривалих телефонних переговорів та письмових звернень до відповідача, ОСОБА_1 отримав по «Новій пошті» свої екземпляри документів.
ОСОБА_1 зазначає, що відповідач порушуючи умови договору, двічі не сплачував йому орендну плату за користування його земельною ділянкою упродовж 2019-2020 років. Стверджує, що неодноразово повідомляв відповідача по телефону та надсилав письмові вимоги від 14.05.2020 року, від 16.06.2020 року та від 11.01.2021 року про невиконання ним умов договору щодо сплати орендної плати за 2019-2020 роки та розірвання у зв`язку з цим укладеного договору оренди від 26 травня 2017 року, які відповідачем були залишені без відповіді. Лише 12 січня 2021 року він отримав орендну плату за 2019-2020 рік та свій примірник договору оренди земельної ділянки від 26.05.2017 року та Додаткову угоду №1 від 15.11.2018 року.
Враховуючи наведене, просить розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ним та ПП «Вересень» та припинити інше речове право, право оренди земельної ділянки номер запису 21954679, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 серпня 2017 року.
Відповідач з вимогами позову не погодився і пояснив, що позивач справно отримував орендну плату за 2017 та 2018 роки. Позивач вказує на несплату орендної плати за 2019 рік. У 2019 році через погану врожайність та посуху врожай був на досить низькому рівні, що було пояснено на зборах орендодавців у листопаді 2019 року. Позивач не був присутній на зборах, у зв`язку з чим йому було направлено інформаційного листа з поясненнями та повідомленням про те, що орендна плата буде виплачена згодом. Позивач зазначає, що надсилав письмові звернення 14.05.2020 та 16.06.2020 року, проте у зв`язку з карантинними заходами на підприємстві такі звернення нами не отримані. Лише у грудні 2019 року, з телефонного дзвінка позивача стало відомо про його претензії, які за першої можливості були задоволені. Орендна плата за 2019 та 2020 роки була виплачена 12 січня 2021 року (що підтверджується видатковими касовими ордерами) у зв`язку із неможливістю виконання зобов`язання в строк, визначений в договорі, через блокування рахунків ПП «Вересень» приватним виконавцем. Як тільки з`явилася можливість руху коштів на рахунках - орендна плата була виплачена позивачеві.
На думку відповідача, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати - це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку. ПП «Вересень» дійсно не було виплачено орендну плату відповідно до умов договору оренди, проте систематичність, на яку вказує позивач, відсутня. Враховуючи наведене просить відмовити в позовних вимогах.
Позивач в судове засідання 25 березня 2021 року не з`явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання з`явилася та дала пояснення аналогічні, що зазначені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Згідно ч.1 ст.626 та ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст.526, 629, 651 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п.6 ч.1 ст.3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Судом встановлено, що 26 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ПП «Вересень» був укладений Договір оренди земельної ділянки, згідно якого ПП «Вересень» прийняло у платне володіння і користування строком до 2025 року земельну ділянку, площею 5,9813 га, що розташована на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеській області та належать ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 травня 2017 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №47743037.
Відповідно до п.4.1 Договору оренди земельної ділянки від 26.05.2017 року за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Пунктом 4.3 Договору передбачено, що орендна плата може сплачуватись у грошовій, натуральній та відробіткових формах.
Згідно п.4.6 Договору орендна плата сплачується орендодавцю один раз на рік не пізніше 15 листопада поточного року.
Відповідно до п.8.4.5 Договору, обов`язком орендаря є своєчасно сплачувати орендну плату.
Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Правовідносини, що склалися між позивачем і відповідачем, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».
Однак протягом строку оренди вказаної земельної ділянки, як на це звертає увагу позивач, відповідач не виконав належно умови укладеного договору та порушив свої зобов`язання щодо своєчасного внесення орендної плати упродовж 2019-2020 років.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач повинен був сплатити позивачеві орендну плату за 2019 рік до 15 листопада 2019 та за 2020 рік до 15 листопада 2020 року відповідно, однак до вказаних дат відповідач свої зобов`язання по договору не виконав та не здійснив проплату.
Таким чином мали місце два випадки несплати відповідачем орендної плати у визначений договором строк, а отже систематичне невиконання відповідачем обов`язків передбачених договором оренди.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідачем повідомляється причина невиплати орендної плати в 2019 році - це погана врожайність та посуха. Однак не надано жодних доказів, зокрема сертифікату Торгово-промислової палати України, які посвідчували б форс-мажорні обставини, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили виконання у термін, передбачений відповідно договором. Погана врожайність та засуха, неотримання звернень про невиплату орендної плати, на які безпідставно посилається відповідач, не є підставою для невиконання зобов`язань по сплаті орендної плати. Окрім цього, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що орендна плата за 2019, 2020 роки була виплачена лише 12 січня 2021 року у зв`язку із неможливістю виконання зобов`язання в строк, визначений в договорі, через блокування рахунків ПП «Вересень» приватним виконавцем, однак на підтвердження даної обставини не подав жодного належного та допустимого доказу, таким чином не зрозуміло, коли відбувалось блокування коштів, яким приватним виконавцем, на підставі яких виконавчих документів та по яких виконавчих провадженнях.
На підтвердження вказаних в попередньому абзаці обставин представником відповідача не подано в судовому засіданні 25.03.2021 року належних та допустимих доказів.
Окрім цього, представником відповідача вказується, що позивач не звертався за отриманням екземпляру договору оренди після його державної реєстрації, а письмові звернення від 14.05.2020 року та 16.06.2020 року відповідачем не були отримані у зв`язку з карантинними заходами. Проте, з наданими суду, копій заяв із поштовими квитанціями можна відстежити через трекінг відправлень «Укрпошти» отримання ПП «Вересень» відправлень за номером, який вказаний на квитанції. Зокрема претензія від 16.06.2020 року була вручена відповідачу особисто 20.06.2020 року. Запит №20 від 20 липня 2020 року з проханням надіслати довідку про заборгованість зі сплати орендної плати та копію договору від 26.05.2017 року, який представник позивача надіслав відповідачу, останній отримав 26.07.2020 року, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Частиною 1 ст.628 ЦК України закріплено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За правилами статті 651 ЦК України, умовою розірвання договору в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
За змістом статтей 1,13 ЗУ «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Відповідно до ч.3,4 ст.31 та ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зазначено, що «зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК У країни визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено істотні умови договору оренди земельної ділянки, а систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати в 2019 та 2020 роках є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18.
Керуючись ст.ст.12,13.81,89,264 ЦПК України, ст.ст.6,16,23,526,611 ЦК України, ст.ст.31,36 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Вересень» про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.
Розірвати договір оренди земельної ділянки від 26 травня 2017 року укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Вересень», номер запису про реєстрацію іншого речового права в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 21954679 від 16 серпня 2017 року.
Припинити інше речове право, право оренди земельної ділянки номер запису 21954679, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 серпня 2017 року на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеному 26 травня 2017 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та Приватним підприємством «Вересень» (орендар).
Стягнути з Приватного підприємства «Вересень» на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач Приватне підприємство «Вересень», код ЕДРПОУ 32026847, місцезнаходження: вул. Леніна, 3, с. Мар`янівка, Березівського району, Одеської області, 67353.

Суддя Панчишин А.Ю.