Ухвала

23 березня 2021 року

м. Київ

справа № 607/15644/19

провадження № 61-4176ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року у складі судді: Ромазана В. В., та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Ходоровського М. В., Гірського Б. О., Бершадської Г. В., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно» (далі - ВАТ «ТО «Текстерно»), третя особа - ОСОБА_3 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просили стягнути з відповідача: на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50 000,00 грн; на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн моральної шкоди та 65 071,20 грн майнової шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із відкритого акціонерного товариства ВАТ «ТО «Текстерно» на користь ОСОБА_1 30 000,00 грн моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Стягнуто із ВАТ «ТО «Текстерно» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 65 071,00 грн, моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн, заподіяну внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

12 березня 2021 року ВАТ «ТО «Текстерно» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у справі № 607/15644/19 становить 125 071,20 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 607/15644/19 є малозначною у силу вимог закону.

ВАТ «ТО «Текстерно» у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес. Проте ВАТ «ТО «Текстерно» не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. ВАТ «ТО «Текстерно» також не обґрунтовує чому справа становить значний суспільний інтерес. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Тернопільського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ВАТ «ТО «Текстерно» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити відкритому акціонерному товариству «Тернопільське об`єднання «Текстерно» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук