Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4647/16-ц Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Лісової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 274/4647/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Хуторної І.Ю. в м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Транс Груп», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/13951/5/12153 від 25.03.2008 у розмірі 20928,46 доларів США, що по курсу НБУ станом на 02.08.2016 складає 518681 гривень 02 копійки.

В обґрунтування позову зазначено, що 25 березня 2008 р. між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/3951/5/12153, згідно з п.1.1. якого Банк надав Клієнту кредитні кошти в сумі 40 000,00 дол. США строком до 24 березня 2015 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах відповідно до п. 1.1.1-1.1.7 кредитного договору.

Права вимоги за вищевказаним кредитним договором було відступлено ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ», що підтверджується договором про відступлення права вимоги №2 від 27.02.2014. Надалі вказаний кредитний договір був відступлений ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», що підтверджується договором про відступлення права вимоги № 28/05/2015/1 від 28.05.2015.

Заборгованість відповідача за кредитним договором №014/3951/5/12153 від 25.03.2008 р. становить 20 928,46 доларів США, що по курсу НБУ станом на 02.08.2016 становить 518 681,02 грн., з яких: 17428,08 доларів США - заборгованість за кредитом, що станом на 02.08.2016 по курсу НБУ становить 431 929,26 грн.; 3500,00 дол. США - заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках, що станом на 02.08.2016 по курсу НБУ становить 86 751, 76 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2017 проведено заміну позивача ТОВ «Фінанс Траст Груп» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інновація».

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» заборгованість за кредитним договором № 014/3951/5/12153 від 25.03.2008 року у розмірі 518681,02 грн., вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 листопада 2019 року заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду від 25.04.2017 скасовано.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Інновація», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у справі наявні докази, які залишились поза увагою суду першої інстанції, про те, що ПУАТ «Фідобанк» є правонаступником ВАТ «Ерсте банк». Крім цього, розглядаючи спір про стягнення заборгованості, суд вийшов за межі позовних, спростувавши презумцію правомірності правочину щодо переходу права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «Інновація».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з посиланням на постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі №916/2286/16 виходив з того, що позивачем не надано доказів, що ПАТ «Фідобанк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», як і не надано доказів сплати ТОВ «Скай Кепітал» на користь ПАТ «Фідобанк» 113 768 942, 41 грн. за договором про відступлення прав вимоги від 27.02.2014 року, що на думку суду свідчить про те, що ТОВ «Скай Кепітал» не набуло права вимоги за кредитним договором № 014/13951/5/12153 від 25.03.2008.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що і ТОВ «ФК «Інновація» не набуло права вимоги до ОСОБА_1 за згаданим кредитним договором.

З такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25 березня 2008 р. між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/3951/5/12153.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк зобов`язався надати Клієнту кредитні кошти в сумі 40 000,00 доларів США строком до 24 березня 2015 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах відповідно до п. 1.1.1-1.1.7 кредитного договору.

Додатковою угодою № 2 від 18.01.2010 до кредитного договору №014/3951/5/12153, укладеною між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 погоджено новий графік погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за наданим кредитом станом на 02.08.2016 складає - 17 428,08 доларів США та за процентами станом на 26.02.2014 - 3500,39 доларів США, що еквівалентно 518681,02 грн. (а.с. 6-7).

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 2 від 27 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Кепітал» набуло права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредиторові за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (п. 2.1. Договору).

У додатку № 1 до договору - реєстрі прав вимоги, наявні відомості за кредитним договором №014/3951/5/12153, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 24-26).

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 28/05/2015/01 від 28 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Кепітал» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» право вимоги за кредитними договорами, перелік яких наведений у додатку № 1 до Договору (а.с. 27-29).

Відповідно до додатку № 1 до договору - реєстрі прав вимоги наявні відомості за кредитним договором №014/3951/5/12153, укладеним із ОСОБА_1 ( а.с. 30, 31).

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 2 від 08 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» право вимоги за кредитними договорами, перелік яких наведений у додатку № 1 до Договору (а.с. 83-85).

Відповідно до додатку № 1 до договору - реєстрі прав вимоги № 2 від 08 лютого 2017 наявні відомості за кредитним договором №014/3951/5/12153, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 86-87).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16, яку, вирішуючи спір, застосував суд першої інстанції, викладено висновок, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень щодо перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

З наведеного слідує, що застосування судом першої інстанції вказаної правової позиції є помилковим з огляду на різні обставини справ, оскільки у вищевказаному судовому провадженні відбувалась заміна кредитора на стадії виконання судових рішень і судами надавалась відповідна оцінка наявності підстав для здійснення такої заміни.

Натомість у даній справі, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Договір про відступлення прав вимоги № 2 від 27 лютого 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Кепітал» недійсним не визнано, а тому висновки районного суду, що ТОВ «Скай Кепітал» не набуло права вимоги до ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Що ж стосується висновків про недоведеність факту правонаступництва від ВАТ «Ерсте банк» до ПАТ «Фідобанк», то із витягу Статуту Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (нова редакція), погодженого Національним Банком України 25 квітня 2016 року вбачається, що ПАТ «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» та Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк».

Крім цього, як на підставу відмови у позові, суд першої інстанції вказав, що після укладання Договору про відступлення прав вимоги від 27.02.2014, представник банку надав згоду на зняття арешту із автомобіля, переданого у заставу банку, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 014/13951/5/12153 від 25.03.2008 - для реалізації з метою погашення боргу.

Із довідки Територіального сервісного центру № 1842 від 06.07.2019 автомобіль TOYOTA CAMRY 2.4 L, реєстраційний номер НОМЕР_1 було знято з обліку для реалізації 14.06.2014 (т.1 а.с. 127).

При цьому, із розрахунку заборгованості від 02.08.2016 року вбачається, що сума боргу, загальний розмір якої становить 20928,46 доларів США, була нарахована в період з 25.03.2008 по 26.02.2014 (т.1 а.с. 6-7).

Вказане свідчить про те, що в період з 26.02.2014 року по день звернення до суду із цим позовом, кредитором не здійснювалось будь-яких нарахувань по кредитній заборгованості, як і не здійснювалось будь-яких її погашень зі сторони позичальника.

А тому, доводи ОСОБА_1 , викладені нею у заяві про перегляд заочного рішення, про те, що заставне рухоме майно, а саме автомобіль TOYOTA CAMRY 2.4 L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було реалізовано кредитором і вказані кошти були направлені на погашення залишку заборгованості за кредитним договором, спростовуються дослідженими доказами, а тому колегією суддів відхиляються.

До того ж стороною відповідача не було надано жодних банківських документів на підтвердження погашення заборгованості за кредитом внаслідок відчуження арештованого автомобіля, посилаючись на те, що такі документи не збереглися.

При цьому представник позивача посилався на те, що зазначений вище автомобіль продовжує перебувати під заставою банку.

Щодо стягнення суми боргу у валюті кредитування, апеляційний суд зазначає, що в чинному законодавстві хоча й закріплено статус національної валюти як єдиного законного платіжного засобу на території України, однак не міститься заборони на визначення у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов`язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Так, з кредитного договору, укладеного між сторонами вбачається, що валютою грошового зобов`язання є долари США, заборгованість, що виникла у позичальника розрахована також у іноземній валюті (т.1 а.с.6-12).

Як було зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 14-134цс18, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з боржника суми заборгованості за кредитним договором саме в іноземній валюті.

Зазначення судом у рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло б двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача в порядку п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 19 450,58грн ( 7 780,23 грн. - за подання позовної заяви та 11 670,35 - за подання апеляційної скарги (т.1 а.с.2, т.2 а.с.180).

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» заборгованість за кредитним договором № 014/3951/5/12153 від 25.03.2008 року у розмірі 20928,46 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» 19450,58 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.03.2021.

Головуючий Судді