Справа №313/1285/20
Провадження № 2др/313/2/2021
22 березня 2021 року смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді: Кравцова С.О.
при секретарі: Басова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні Веселівського районного суду Запорізької області заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Артеменко Євгена Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Веселівська селищна рада, про зобов`язання укласти договір оренди, суд -
20.03.2021 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Артеменко Є.А. з вказаною заявою, якою просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з розглядом справи які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. та витрат пов`язаних з явкою до суду у розмірі 1931,58 грн., які загалом складають 5931,58 грн.
Згідно з заявою, відповідач на позовну заяву подано відзив на позовну заяву в якому останній повідомив суд, що на день подання відзиву поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн., а також, в подальшому поніс витрати пов`язані з явкою до суду загалом у розмірі 1931,58 грн.
16.03.2021 року Веселівський районний суд Запорізької області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Веселівська селищна рада, про зобов`язання укласти договір оренди, суд ухвалив позовну заяву залишити без розгляду. Разом з тим судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу внаслідок розгляду справи за відсутності її учасників не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення та наявність підстав для задоволення заяви у зв`язку із таким.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19).
На підтвердження надання правової допомоги відповідачем надано суду: договір №30 про надання професійної правничої допомоги від 02.12.2020 року, Акт приймання передачі виконаних робіт/наданих послуг від 17.03.2021 року згідно якого Адвокатом надано професійну правничу допомогу Клієнту загалом вартістю 4000,00 грн., та фіскальні чеки №536019 від 03.12.2020 року на суму 827,55 грн. та №621940 від 16.03.2021 року на суму 1104,03 грн.
У даній справі клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до матеріалів справи не надходило, проте, обов`язок доведення не співмірності витрат згідно з ч.6 ст.137 ЦПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тому, враховуючи дотримання представником позивача вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, а саме, оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд вважає заявлену суму витрат обґрунтованою, у зв`язку із чим задовольняє заяву в повному обсязі.
Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5931,58 грн.
На підставі викладеного, керуючись статями 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Артеменко Євгена Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Веселівська селищна рада, про зобов`язання укласти договір оренди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати пов`язані з розглядом справи які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. та витрат пов`язаних з явкою до суду у розмірі 1931,58 грн., які загалом складають 5931,58 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять одна) 58 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя
Веселівського районного суду
Запорізької області С.О. Кравцов