Провадження № 22-ц/801/793/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 рокуСправа № 127/29655/13-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,

за участю сторін: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №127/29655/13-ц за матеріалами заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2021 року, яка постановлена суддею Іщук Т.П., в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 24 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поворот виконання рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна та просила допустити поворот виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2014 року, а саме: скасувати запис про право власності, номер запису про право власності 15794760, дата, час державної реєстрації 08 серпня 2016 року 14:39:30, внесеного приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М., на 13/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_3 ; відновити державну реєстрацію на 13/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ; скасувати запис про право власності, номер запису про право власності 19967684, дата час державної реєстрації 12 квітня 2017 року 13:51:17, на земельну ділянку площею 0,0302 га за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за ОСОБА_3 .

Одночасно із цією заявою заявником подано заяву про поновлення строку на подання заяви про поворот виконання рішення суду з вимогою визнати причини пропуску строку на подання заяви про поворот виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2014 року в справі № 127/29655/13-ц поважними та поновити строк. Заявник вказала, що рішенням суду від 12 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та понесених витрат на утримання будинку задоволено та стягнуто з останньої на користь позивача 156 298,01 грн витрат та 78350 грн переданих за борговою розпискою. Це рішення виконане шляхом передачі стягувачу майна належного боржнику. Вказане рішення скасоване рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року.

Заявник зазначає, що після скасування судового рішення позивач подала касаційну скаргу, яка розглядалась тривалий час, а саме до 12 серпня 2019 року. В період перебування справи №127/29655/13-ц в суді апеляційної інстанції, позивач звернула рішення суду від 12 грудня 2014 року до примусового виконання та зареєструвала за собою ще й право на земельну ділянку під будинком. При цьому, заявник вказує, що про фактичне виконання рішення шляхом передачі ОСОБА_3 майна належного ОСОБА_1 остання дізналась лише в травні 2017 року з Державного реєстру речових прав, у зв`язку з чим, з метою повернення належного ОСОБА_1 майна, її представником в червні 2017 року було подано позов про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та про зняття нерухомого майна з державної реєстрації та визнання права власності на нерухоме майно та земельну ділянку. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2018 року в задоволенні цього позову відмовлено в зв`язку з невірним обранням позивачем способу захисту права.

При ухвалені рішення судом апеляційної інстанції 25 січня 2017 року питання про поворот виконання рішення не вирішувалось, а отже порушене право власності ОСОБА_1 залишене без захисту.

23 листопада 2018 року представник ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про поворот виконання рішення, однак заява залишена без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В листопаді 2019 року представник ОСОБА_1 також звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення, яка залишена без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення та відсутності заяви про поновлення строку із зазначенням поважних причин пропуску. Вважаючи, що вказані вище обставини свідчать про поважні причини пропуску строку, тому і звернулась до суду з цією заявою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2021 року заяву про поворот виконання рішення у цивільній справі №127/29655/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просив ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги ч.1 ст.261 ЦК України про те, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2014 року (справа № 127/29655/13-ц) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання та збереження майна з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто понесені останньою витрати з поліпшення умов проживання житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями в сумі 156298,01 грн, кошти в сумі 78350 грн передані за розпискою та судові витрати.

26 березня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за вищевказаним судовим рішення видано виконавчий лист.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року вищевказане судове рішення скасоване, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, переданих за розпискою, та відшкодування витрат на утримання і збереження майна відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 серпня 2019 року рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року залишено без змін.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто 25 січня 2017 року.

Дані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною заявою про поворот виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 ЦПК України (в редакції від 19 жовтня 2016 року), встановлено, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2-4 ст.380 ЦПК України (в редакції від 19 жовтня 2016 року), якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. У разі неможливості повернути майно в рішенні або ухвалі суду передбачається відшкодування вартості цього майна в розмірі грошових коштів, одержаних від його реалізації. За судовим рішенням про поворот виконання видається виконавчий лист у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу(боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Як вбачається, суд апеляційної інстанції, скасовуючи 25 січня 2017 року рішення першої інстанції, не вирішив питання про поворот виконання рішення, а отже заява про поворот виконання рішення могла бути подана в межах строку позовної давності.

За змістом ст.381 ЦПК України строк позовної давності починає спливати з моменту набрання законної сили рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи заяву про поворот виконання рішення, заявник посилається, що про порушення свого права він дізнався з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30 травня 2017 року.

Згідно з ст. 257 ЦК України вбачається, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд першої інстанції, належним чином не перевірив коли саме заявник довідався про порушення свого права.

Висновок суду першої інстанції, що питання повороту виконання рішення пов`язується саме зі скасуванням рішення суду та відмовою в задоволенні позову, є помилковим, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 381 ЦПК України (в редакції від 19 жовтня 2016 року) заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності, тобто протягом трьох років від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи рішення ухвалене 25 січня 2017 року, про порушене право заявник дізнався 30 травня 2017 року, а звернувся до суду із заявою про поворот виконання судового рішення 02 квітня 2020 року, що не перевищує трьох років.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 березня 2021 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Матківська М.В.