Справа № 583/276/21
23 березня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді Яценко Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
12.02.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви з доданими документами особисто отримав 25.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 67)
Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення про розгляд даної справи на офіційному веб-сайті судової влади України 11.03.2021 (а.с. 72).
У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку.
Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що 13.06.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про відкриття рахунку та надання послуг у Приватбанку (а.с. 30).
В заяві, зокрема, зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають договір про надання банківських послуг. Пам`ятку, в тому числі, тарифи і основні умови обслуговування й кредитування отримав, ознайомився та погодився з їх змістом під підпис. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.
При цьому додані банком до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не підписані відповідачем (а. с. 35-44).
Відповідно до довідки банку відповідач отримав кредитні картки № НОМЕР_1 , дата відкриття 18.05.2008, термін дії 05/12, № НОМЕР_2 , дата відкриття 12.05.2012, термін дії 05/16, № НОМЕР_3 , дата відкриття 06.02.2013, термін дії 02/17, № НОМЕР_4 , дата відкриття 04.03.2017, термін дії 09/20, № НОМЕР_5 , дата відкриття 20.05.2017, термін дії 03/21 (а. с. 8).
Матеріали справи не містять доказів про підписання сторонами при укладені даного кредитного договору іншого документу про узгодження відсоткової ставки за користування кредитними коштами, яка визначена у паспорті споживчого кредиту.
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису відповідача, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про відкриття рахунку та надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо процентів за користування кредитними коштами.
Разом з тим, суд звертає уваги на те, що в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому визначені: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування (а. с. 33-34).
Тобто сторонами узгоджено, зокрема, процентну ставку за користування кредитними коштами.
Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту відповідач відповідно до ст.ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Крім того, з виписки руху коштів за рахунком (а. с. 22-27) вбачається, що ОСОБА_2 отримав та використовував кредитні кошти.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Судом досліджені надані банком докази на підтвердження видачі відповідачу кредиту, користування кредитними коштами останнім, що доведено відповідними розрахунками та не спростовано відповідачем, оскільки він до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.
Наведене узгоджується з правовим висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц.
Отже, 21.03.2018, відповідачем також підписано і паспорт споживчого кредиту, у якому сторонами договору було погоджено, зокрема, розмір відсоткової ставки на рівні 43,2 % річних для кредитної карти «Універсальна», розмір відсоткової ставки на рівні 42 % річних для кредитної карти «Універсальна GOLD».
Крім того, розмір заборгованості по відсоткам за період з 01.02.2020 по 31.07.2020 банком було обраховано виходячи з 3,5 % в місяць або 42 % річних, тобто у розмірі відсоткових ставок, що були погоджені сторонами кредитного договору в паспорті споживчого кредиту.
Таким чином, сторонами у справі укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов такого договору, а саме шляхом підписання заяви та паспорту споживчого кредиту.
Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача відсотків в розмірі 1301,81 грн, нарахованих згідно зі статтею 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що згідно наданого Банком до позовної заяви розрахунку, відсотки нараховані за прострочений кредит згідно ч.2 ст.625 ЦК України за період з 01.09.2019 по 31.07.2020 за процентною ставкою 84%, з 01.08.2020 по 30.11.2020 за процентною ставкою 60%.
З матеріалів справи вбачається, що строк дії останньої перевипущеної кредитної картки, яка видавалася відповідачу встановлено по березень 2021 року, тобто до 31 березня 2021 року (а.с. 29).
Відтак, з 01.09.2019 Банк не мав право нараховувати відсотки в порядку вимог ст.625 ЦК України, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам (93,76 % від 2102 гривні 00 копійок) в розмірі 1970 грн. 84 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 13.06.2008 в сумі 19 557 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 69 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» сплачену суму судового збору в розмірі 1 970 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят) гривень 84 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , місце знаходження : Україна, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко