№ провадження 2/646/19/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретаря судового засідання Коммунарової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Харківська міська рада ( м-н Конституції, б. 7, м. Харків, 61003), про виділ частки в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

у присутності: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Романової Т.О.,

представника відповідача - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Харківська міська рада, про виділ частки в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І.І.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власником 5/6 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 згідно свідоцтва на право на спадщину від 17 липня 1992 року, виданого 1-ю ХДНК, реєстровий номер № 5-2243 та договору дарування від 23 лютого 1993 року, посвідченого 1-ю ХДНК, р. № 9-1669. Відповідачу по справі ОСОБА_2 належить на праві власності 1/6 частина вищезазначеного домоволодіння, згідно свідоцтва на право на спадщину від 02 квітня 1996 року, виданого ХДНК, реєстровий номер 7-1878. Фактично в користуванні позивача знаходиться увесь будинок з надвірними будівлями та вся земельна ділянка за зазначеною адресою. Відповідач по справі ніколи не мешкав в житловому будинку по АДРЕСА_3 , не підтримував його технічний стан, не ніс ніяких обов`язків власника відносно свого майна, які передбачені законодавством, більш того, усі ці роки ОСОБА_2 залишається зареєстрованим за цією адресою, що ускладнює та порушує права власника. Позивачем за особисті кошти зроблені поліпшення та перепланування будинку, ремонт самого жилого будинку та надвірних будівель. Таким чином, будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності. Тому позивач просив суд виділити ОСОБА_1 в натурі 5/6 частин будинку з надвірними будівлями яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.10.2016 відповідно до положень ст. 122 ЦПК України (в редакції від 24.02.2016) справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

17.03.2017 клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази по справі.

06.06.2017 ухвалою суду було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

01.12.2017 було відновлено провадження у справі.

18.12.2017 відповідно до ухвали суду було повторно направлено справу для проведення експертизи.

30.05.2018 було відновлено провадження у справі, оскільки справа повернулася до суду з висновком будівельно-технічної експертизи від 27.04.2018.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та розпорядження № 02-13/81 від 04.03.2019 у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноваження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І.І., надійшла у провадження судді Шелест І.М.

15.04.2019 ухвалою судді Шелест І.М. було прийнято цивільну справу № 646/10964/16-ц до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

28.01.2021 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд по суті.

Позивач та його представник ОСОБА_4 позов підтримали, просили виділити в натурі приміщення будинку у розмірі 5/6 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 до судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки підстав для його задоволення не має.

Суд, вислухавши пояснення позивача його представника та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/6 частин житлового будинку частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва на право на спадщину від 17 липня 1992 року, виданого 1-ю ХДНК, реєстровий номер № 5-2243 та 4/6 частин житлового будинку частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору дарування від 23 лютого 1993 року, посвідченого 1-ю ХДНК, р. № 9-1669. (том. 1 а.с. 5-7).

Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить 1/6 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва на право на спадщину від 02 квітня 1996 року, виданого ХДНК, реєстровий номер 7-1878 (том. 1, а.с. 109-110).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1814/9636/9637, складеного 27 квітня 2018 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Ю.Ю. Петришина за результатами проведення судової експертизи з технічної точки зору, провести виділ 5/6 частин домоволодіння АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_1 не надається можливим з причин, вказаних у дослідженні. З технічної точки зору, провести виділ 1/6 частин домоволодіння АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_2 не надається можливим з причин, вказаних у дослідженні. З технічної точки зору, провести поділ домоволодіння АДРЕСА_3 у відповідності до часток співвласників та з відступом від них не надається можливим. Визначити ринкову вартість 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_3 у відповідності до часток співвласників та з відступом від них не надається можливим з причин, вказаних у дослідженні. В ході дослідження, встановлено, що прибудова літ. «е4», гапраж літ. «К», душ літ. «О», вбиральня літ. «П», навіс літ. «С», ворота № 7, паркан № 8, паркан № 9, паркан № НОМЕР_1 , хвіртка № 11, паркан № НОМЕР_2 , паркан № НОМЕР_3 , вимощення ІІІ, вигрібні ями № 14,15 побудовані після 02 квітня 1996 року. Варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 не надавались. Ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_3 станом на квітень 2018 року складає 892 071 грн. Ринкова вартість 1/6 частки домоволодіння АДРЕСА_3 складає 148 679 грн. (том. 2, а.с. 20-35).

Згідно технічного паспорту комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» виготовленого 20.10.2016, який виданий на ім`я ОСОБА_1 (позивача), встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно відповідає наступним характеристикам: житловий будинок з прибудовами літ. «Е-1», загальною площею 386 кв.м.,. На земельній ділянці також розташовані наступні об`єкти нерухомості: прибудова «е», прибудова «е3», прибудова «е4», сарай - літ. «В», льох літ. «Г», гараж літ. «К», душ літ. «О», вбиральні - літ. «П», навіс літ. «Р», навіс - літ. «С», колодязь - № 2, ворота - № 7, паркан - № 8, паркан № 9, паркан - № НОМЕР_1 , хвіртка - № 11, паркан - № НОМЕР_2 , паркан - № НОМЕР_3 , вимощення ІІІ, вигрібна яма - № 14, вигрібна яма - № 15.

У тому числі побудовано згідно технічного паспорту встановлено, що прибудова літ. «е3» та навіс літ. «Р» самочинно збудовані (том.2 а.с. 4).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із частинами 1, 3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини 2 статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 вищевказаної Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено також, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

За змістом частини 1 статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься у пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі - ДБН), відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Таким чином, норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна кількості приміщень, створення нових, втручання в несучі конструкції).

За змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Таким чином, за змістом статей 357, 376 ЦК України, пункту 3 ДБН власник може самостійно здійснювати такі переобладнання об`єкта нерухомого майна, які не підпадають під ознаки реконструкції або перебудови, не суперечать закону, не порушують прав та охоронюваних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 самочинно, без погодження з іншими співвласником, без будь-яких дозволів, передбачених законодавством, проектів тощо, здійснив самочинну прибудову літ «е3» та навіс літ. «Р» (т.1 а.с. 273), тим самим збільшив загальну площу будинку та внаслідок чого, спірний житловий будинок втратив тотожність з тим, які сторони отримали у власність.

Так, надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним (таким, яке можна поділити без втрати цільового призначення майна). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Як передбачено нормами ст. 364 ЦК України, що якщо надання частки в натурі є неможливим, співвласник вправі вимагати від інших співвласників матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливе; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо виділу майна, що є об`єктом права спільної часткової власності, позивач повинен довести технічну можливість виділити частку з відповідного майна, таким обгрунтуванням є висновок судової будівельно-технічної експертизи.

В Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна затвердженої Наказом Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55 передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (п. 1.2).

Позивач свої позовні вимоги не конкретизував, не зазначив, які саме приміщення просить виділити йому на належні 5/6 часток, не надав доказів щодо можливості виділу в натурі 5/6 частин спірного жилого будинку з господарськими спорудами.

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про виділ частки в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 551,20 грн. не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 316, 317, 356-358, 364, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Харківська міська рада про виділ частки в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України(в редакції з 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м.Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Харківська міська рада, місцезнаходження: м-н Конституції, б. 7, м. Харків, 61003.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.03.2021.

Суддя: І.М. Шелест