Справа № 739/1242/20
Провадження № 2/739/39/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Іващенка І.К.,

при секретарі - Шкурат О.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи, яка

не заявляє самостійних вимог щодо

предмета спору ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.10.2020 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною шляхом встановлення порядку зустрічей з дитиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просив зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином; визначити способи участі у вихованні та реалізації права батька на особисте спілкування з сином, зокрема: необмежене спілкуватися з сином телефоном та за допомогою інших технічних засобів зв`язку; безперешкодно відвідувати дитину у дошкільному навчальному закладі та загальноосвітньому навчальному закладі у вільний від занять час; забирати сина з дошкільного навчального закладу з 10.00 до 11.30 год. під час приїзду позивача до населеного пункту де проживає дитина та можливість проводити час у межах населеного пункту, де проживає дитина, до закінчення дитиною дошкільного навчального закладу без участі матері; після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу під час приїзду до населеного пункту де проживає дитина проводити з ним час з 15.00 до 19.00 год. без участі матері; проводити час з сином за місцем проживання батька з 17.30 год. кожної другої п`ятниці до 13.00 год. кожної другої неділі місяця без участі матері; проводити час з сином у межах населеного пункту, де проживає дитина, кожну четверту суботу місяця з 10.00 год. до 17.00 год. без участі матері; проводити час з сином двічі за літній період часу протягом 20 днів кожний у періоди з 01 до 20 червня включно та з 01 до 20 серпня включно кожного року, з можливістю перебування за місцем проживання батька без участі матері; проводити час з сином за місцем проживання батька у зимовий період часу з 03 січня по 15 січня кожного року без участі матері; проводити час за місцем фактичного проживання сина 14 березня кожного року у його день народження; зобов`язати відповідачку за два дні до дня його зустрічі з дитиною надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування та здоров`я дитини. Судові витрати покласти на відповідача.

Позов обґрунтовано такими обставинами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_6 . У лютому 2019 шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю, яка перешкоджає батькові спілкуватися з сином. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області затвердженого рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області № 53 від 27.03.2020 року батькові встановлено графік спілкування та побачень з дитиною, а саме: необмежене спілкування з сином по телефону за згодою дитини; забирання сина з дошкільного закладу з 10.00 год. до 11.30 год. та проводити з ним час в межах міста, де проживає дитина, попередньо повідомивши про це маму дитини під час приїзду батька до місця проживання дитини; до 01.09.2021 року один раз на місяць з 17.30 год. кожної першої п`ятниці до 16.00 години кожної першої неділі проводити час разом із сином за місцем фактичного проживання батька без присутності матері, попередньо повідомивши її про це за 2 доби до приїзду. В разі поважних причин, з яких батько не матиме змоги в першу п`ятницю місяця забирати дитину, перенести зустріч на наступну п`ятницю, попередньо повідомивши про це мати дитини. З 01.09.2021 року, після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу, з 17.30 год. кожної другої п`ятниці до 13.00 год. кожної другої неділі проводити час разом з сином за місцем фактичного проживання батька без присутності матері, попередньо повідомивши її за 2 доби до приїзду. В разі поважних причин, з яких батько не матиме змоги в другу п`ятницю місяця забирати дитину, перенести зустріч на наступну п`ятницю, попередньо повідомивши про це мати дитини. Кожну третю суботу місяця з 10.00 до 17.00 проводити з сином за місцем проживання дитини за відсутності матері, попередньо повідомивши її за 2 доби до приїзду, за згодою дитини. З 01.09.2021 року, після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу встановити спільний відпочинок батька з сином з 20 червня по 20 липня під час літніх канікул дитини та спільний відпочинок протягом тижня під час зимових канікул, попередньо повідомивши про це маму дитини, за згодою дитини.

Незважаючи на це, між сторонами виникають конфліктні ситуації щодо виконання рекомендацій наданих у висновку, компромісу сторони не досягли.

Відповідач проти позову заперечувала. Через канцелярію суду 18.11.2020 відповідачка надала відзив за вх. № 6112/20-ВХ від 18.11.2020 на позовну заяву, в якому викладено позицію відповідача щодо позовних вимог позивача. Відповідач зазначила про те, що вона не перешкоджає позивачеві спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, підтримує право відповідача на спілкування з дитиною, проте вважає, що з огляду на вік дитини, таке право відповідач має право реалізовувати шляхом періодичних побачень, бажано в її присутності, з періодичністю та в час, який є зручним в першу чергу для дитини. Просила суд встановити участь позивача у вихованні та спілкуванні із сином, шляхом встановлення графіку періодичних побачень позивача з сином раз на тиждень, у суботу або неділю протягом 2-4 годин за місцем проживання дитини у її присутності та у день свят, та у день народження. В іншій частині позову просила відмовити (а.с.35-36) .

Ухвалою від 08.12.2020 року суддею Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області /Чепурко В.В./ була спроба врегулювати спір за участю судді.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду від 29.12.2020 року припинено врегулювання спору за участю судді та поновлено провадження у справі.

При автоматичному розподілі головуючим по справі № 739/1242/20 визначено суддю Іващенко І.К.

Ухвалою від 04.01.2021 року суддею Іващенком І.К. прийнято справу до свого провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Зазначив про те, що прагне виконувати батьківський обов`язок щодо виховання дитини, оскільки вважає, що має рівні з матір`ю права щодо участі у спілкуванні з сином. Проте з моменту розірвання шлюбу відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, обмежує час спілкування, не завжди відповідає на телефонні дзвінки.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що не обмежує спілкування батька з сином. Не заперечувала, що відхилення від графіку є, однак вони зумовлені не її діями щодо перешкоджання у спілкуванні, побаченнях батька з сином, а поважними причинами, такими як: хвороба, в деяких випадках не прагнення дитини у спілкуванні з батьком. Звернула увагу, що позивач ОСОБА_1 свого житла у місті Новгород-Сіверський не має, проживає в однокімнатній квартирі разом зі своєю дружиною у місті Мена Чернігівської області де для сина не створено належних умов. Вважає що графік запропонований нею у відзиві достатній для спілкування позивача з дитиною.

Представник відповідача вказав що запропонований позивачем графік побачень дитині та його повіреному не приємлемий. Просив встановити графік побачень враховуючи вік дитини, який буде слугувати як найбільш її інтересам. Вказав що позивач подавши позов хоче в подальшому змінити місце проживання дитини. Що на його думку, та думку його довірителя є зловживанням правом зі сторони позивача.

Представник служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради, як представник органу опіки та піклування зазначив, що з урахуванням обставин справи та віку дитини, незважаючи на неприязні стосунки між собою батькам необхідно знаходити компроміс і враховувати інтереси дитини, а не власні побажання та домовлятись, адже графік можна змінювати за домовленістю між батьками. Але не підтримує позовні вимоги позивача щодо його спілкування під час навчання дитини у навчальному закладі.

Сівдок ОСОБА_7 завідувачка Новгород-Сіверським дошкільним навчальним закладом «8 Березня» Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, де навчається дитина вказала, що не може заборонити позивачу у спілкуванні з дитиною під час її знаходження у навчальному закладі. Але це спілкування не йде на користь дитини, як зі сторони самого навчального процесу так і зі сторони протиепідемічних заходів на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суд заслухавши виступи учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

17 листопада 2012 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.8).

Від зареєстрованого шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний(а.с.18-19).

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства.

Позивач разом з батьками проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно акту обстеження умов проживання, складеним Службою у справах дітей Менської міської ради від 03.03.2020 (а.с. 17), а відповідач проживає з дитиною за адресою: АДРЕСА_2 .

15 січня 2020 року позивачем повторно зареєстрований шлюб з ОСОБА_9 (а.с. 64).

На час розгляду справи в суді позивач разом з дружиною орендують житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 11 серпня 2020 року (а.с. 62, 63).

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно матеріалів виконавчого провадження № 59441276 відкритого Новгород-Сіверським відділом державної виконавчої служби північно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) заборгованість про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 17.03.2020 відсутня.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області № 53 від 27.03.2020 року ОСОБА_1 встановлено графік спілкування та побачень з дитиною ОСОБА_6 , а саме: необмежене спілкування з сином по телефону за згодою дитини; забирання сина з дошкільного закладу з 10.00 год. до 11.30 год. та проводити з ним час в межах міста, де проживає дитина, попередньо повідомивши про це маму дитини під час приїзду батька до місця проживання дитини; до 01.09.2021 року один раз на місяць з 17.30 год. кожної першої п`ятниці до 16.00 години кожної першої неділі проводити час разом із сином за місцем фактичного проживання батька без присутності матері, попередньо повідомивши її про це за 2 доби до приїзду. В разі поважних причин, з яких батько не матиме змоги в першу п`ятницю місяця забирати дитину, перенести зустріч на наступну п`ятницю, попередньо повідомивши про це мати дитини. З 01.09.2021 року, після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу, з 17.30 год. кожної другої п`ятниці до 13.00 год. кожної другої неділі проводити час разом з сином за місцем фактичного проживання батька без присутності матері, попередньо повідомивши її за 2 доби до приїзду. В разі поважних причин, з яких батько не матиме змоги в другу п`ятницю місяця забирати дитину, перенести зустріч на наступну п`ятницю, попередньо повідомивши про це мати дитини. Кожну третю суботу місяця з 10.00 до 17.00 проводити з сином за місцем проживання дитини за відсутності матері, попередньо повідомивши її за 2 доби до приїзду, за згодою дитини. З 01.09.2021 року, після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу встановити спільний відпочинок батька з сином з 20 червня по 20 липня під час літніх канікул дитини та спільний відпочинок протягом тижня під час зимових канікул, попередньо повідомивши про це маму дитини, за згодою дитини(а.с. 11-12).

В судовому засіданні позивач наполягав на зустрічах з дитиною без присутності матері, оскільки з відповідачем він не може домовитися, через постійні конфлікти між ними, у них різні погляди на дотримання графіку, визначеного службою у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради. Крім того батьки позивача також не можуть спілкуватись з онуком у присутності відповідачки. Дитина добре себе почуває з батьком. Позивач просив визначити порядок спілкування з сином, оскільки попри те, що відповідач надає можливість поспілкуватись з сином але численні рішення вона чинить перешкоди у спілкуванні з сином.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо участі батька у вихованні дитини. Але в зв`язку з віком дитини вважає спілкування повинно бути у її присутності. Представник відповідача просив суд встановити графік спілкування з дитиною враховуючі її вік та мотиви викладені у відзиві на позовну заяву. Вважає спілкування з дитиною в місці проживання батька неприпустимі, в зв`язку з постійними переїздами, що ставить під загрозу саме життя дитини.

Представник служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради частково підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити. Щодо задоволення вимог позивача у зустрічі з дитиною під час навчання у дошкільному навчальному закладі просила відмовити.

Згідно довідки наданої Новгород-Сіверським дошкільним навчальним закладом «8 Березня» Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує середню групу ДНЗ «8 Березня». Дитина проживає разом з матір`ю, тому до садочка хлопчика водить матір. Батько часто приїздить до сина, завжди привозить подарунки. У дитини гарні стосунки з батьком. При спілкуванні з батьком дитина проявляє радість, ділиться своїми позитивними емоціями. Позивач цікавиться життям дитини в садочку (а.с. 24).

Вирішуючи спір щодо участі у вихованні та порядку зустрічей батька з сином, суд бере до уваги передусім інтереси дитини з урахування конкретних обставин справи, а також керується тим, що встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

З пояснень сторін в судовому засіданні та наданих ними письмових доказів, зокрема, зверненнями до правоохоронних та інших державних органів (а.с. 14-15,21-23, 37-40) вбачається, що між сторонами існує тривалий особистісний конфлікт, який негативно впливає на життя дитини.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_6 потребує в спілкуванні з батьком.

При вирішенні питання про періодичність побачень батька з сином, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання батька, суд враховує, на час ухвалення рішення малолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг молодшого шкільного віку.

Визначаючи порядку побачень батька з дитиною, судом встановлено, що вік дитини потребує відвідування дошкільного навчального закладу та в подальшому загальноосвітнього навчального закладу, що унеможливлює проведення зустрічей з батьком у будні дні, а тому з урахування конкретних обставин справи суд дійшов висновку про встановлення графіку побачень батька з сином у вихідні дні, а саме шляхом визначення періодичних побачень кожну першу суботу місяця та першу, третю неділю кожного місяця з 11-00 години до 18-00 години, із забезпеченням додаткових побачень батька з сином у день народження дитини.

Наявності конфлікту та неприязних відносин між батьками обумовлює проведення побачень батька з сином поза межами місця постійного проживання дитини без присутності матері, що забезпечить позивачу можливість вільно і без створення стресової та напруженої ситуації для дитини спілкуватися з нею.

Обстежені службою у справах дітей Менської міської ради умови проживання батьків позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з відображенням в акті № 37 від 27 червня 2018 року фактів про те, що умови проживання придатні для розвитку, відпочинку та занять дитини, надають можливість відвідування дитиною місця проживання батька за вказаною адресою.

Суд вважає вимога позивача про забезпечення реалізації його батьківських прав шляхом побачень, починаючи з 17.30 год. кожної другої п`ятниці місяця до 13.00 год. кожної другої неділі місяця за адресою АДРЕСА_1 , його місцем проживання підлягає задоволенню, це сприяє розвитку дитини розширенню його кругозору.

Суд вважає доцільним також визначити і час для спільного відпочинку батька з сином на території України у літній період: перша половина червня - 10 днів, друга половина серпня - 10 днів, з можливістю перебування за місцем проживання батька без участі матері, а також протягом другої половини зимових шкільних канікул з 11.00 години першого дня вказаного періоду до 18-00 год. останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, із зобов`язанням позивача повідомляти ОСОБА_2 про місце перебування сина ОСОБА_6 . При організації спільного відпочинку батька з сином обов`язковою умовою є врахування стану здоров`я дитини. За результатами домовленості між батьками дозволяється змінювати період відпочинку дитини з батьком.

Надання можливості спільного відпочинку батька з сином відповідатиме не лише принципу рівності батьків у спілкуванні з дитиною, а й інтересам дитини, оскільки належні умови для його тимчасового проживання у батька наявні, а відвідування нового міста на території України сприятиме розширенню його кругозору, отриманню нових навичок та досвіду.

Встановлений судом спосіб участі батька у вихованні дитини не виключає можливості спілкування батька з сином за допомогою засобів зв`язку. Обставини обмеження прав позивача у спілкуванні з сином за допомогою засобів зв`язку не знайшли підтвердження при розгляді справи, а тому в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Не ґрунтується на вимогах закону і заявлена вимога позивача про зобов`язання відповідача за два дні до його зустрічі з дитиною надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування та здоров`я дитини. Це може зробити сам позивач за допомогою засобів зв`язку.

Згідно із ст. 153 СК України, передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України).

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку. Це право включає свободу розшукувати, одержувати, використовувати, поширювати та зберігати інформацію в усній, письмовій чи іншій формі, за допомогою творів мистецтва, літератури, засобів масової інформації, засобів зв`язку (комп`ютерної, телефонної мережі тощо) чи інших засобів на вибір дитини. Їй забезпечується доступ до інформації та матеріалів з різних національних і міжнародних джерел, особливо тих, які сприяють здоровому фізичному і психічному розвитку, соціальному, духовному та моральному благополуччю.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що конфліктні відносини між батьками перешкоджають їм діяти виключно в інтересах дитини, тому є підстави для вирішення спору щодо реалізації прав батька у вихованні дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р.

Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Судом встановлено, що позивач, має нормальні умови проживання (а.с.16-17), любить дитину, піклується про сина і бажає брати участь у його вихованні (а. с. 24).

Доказів наявності у позивача шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню дитини суду не надано.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 6,7 ст.81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Також суд відмічає, що інші наведені сторонами доводи в обґрунтування своїх позиції не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі оцінки наданих сторонами доказів і пояснень сторін в судовому засіданні, суд дійшов переконання, що позовні вимоги про усунення перешкод у вихованні дитини шляхом встановлення порядку зустрічей з дитиною слід задовольнити частково.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,141, 142,157,158,159 СК України, ст.ст.9,12,14,15,16 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2,3, 4, 5,12, 13, 76, 81,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

перша субота місяця з 11.00 години до 18.00 години без присутності матері ОСОБА_2 , в населеному пункті де проживає дитина, з можливістю відвідування місць відпочинку де не забороняється присутність дитини, за бажанням дитини;

перша, третя неділя місяця з 11.00 години до 18.00 години без присутності матері ОСОБА_2 , в населеному пункті де проживає дитина з можливістю відвідування місць відпочинку де не забороняється присутність дитини, за бажанням дитини;

день народження ОСОБА_6 з 14.00 години до 18.00 години кожен рік без присутності матері ОСОБА_2 або в інший зручний час за домовленістю сторін;

проводити час з сином за місцем проживання батька починаючи з 17.30 год. кожної другої п`ятниці місяця до 13.00 год. кожної другої неділі місяця, без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання бабусі та дідуся за адресою АДРЕСА_1 .

Відпочинок дитини з батьком на території України, з урахуванням стану здоров`я дитини, без присутності матері у літній час: перша половина червня - 10 днів, друга половина серпня - 10 днів, з 11.00 години першого дня вказаного періоду до 18.00 години останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування сина ОСОБА_6 .

Після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу другу половину зимових шкільних канікул з 11.00 годину першого дня вказаного періоду до 18.00 години останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, з урахуванням стану здоров`я дитини, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування сина ОСОБА_6 .

За результатами домовленості між батьками період відпочинку дитини з батьком може бути змінений.

Зобов`язати ОСОБА_1 дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини ОСОБА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.К. Іващенко