Справа № 755/5478/19
Провадження № 2/755/1819/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

за участю - представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_5 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_4 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, у якому просить суд: усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у вересні 2005 року його батько, ОСОБА_6 , вдруге одружився, на відповідачці. Починаючи з 2007 року його батько та ОСОБА_2 почали проживати у квартирі відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останніх років життя батько тяжко хворів, позивач з сестрою часто його навідували, допомагали грошима, продуктами харчування та ліками. Однак з початку 2015 року, коли батькові стало гірше, відповідачка заборонила померлому спілкуватися з дітьми та перестала їх пускати до своєї квартири. Враховуючи безпорадний стан, батько ніяким чином не міг суперечити своїй дружині. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько, ОСОБА_6 , помер. Після смерті батька ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та відповідачка звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. На підставі заяв спадкоємців у дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 57896575 від 05 вересня 2015 року. Позивач вважає, що відповідачку необхідно усунути від права спадкування спадщини як спадкоємця за законом, оскільки вона не підтримувала померлого, як дружина, ухилялася від надання будь-якої допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані. Також вважає, що відповідачка, як дружина спадкодавця, не приймала належної участі в матеріальному утриманні свого чоловіка в період часу, коли він був із численною кількістю тяжких захворювань та їх ускладнень. Також вона байдуже відносилась до стану його здоров`я, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікала своїми обов`язками

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року відкрито провадження у цій цивільній справі, яка призначена до підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено їх право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки.

Копію вказаної ухвали суду разом з копію позовної заяви та додатків до неї відповідач отримала 23 вересня 2019 року. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася.

27 червня 2019 року судом постановлено ухвалу про задоволення клопотання представника позивача та витребування від Дванадцятої київської нотаріальної контори належним чином засвідченої копії матеріалів спадкової справи № 57896575 від 05 вересня 2015 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6

29 липня 2019 року до суду від Дванадцятої київської нотаріальної контори надійшли належним чином засвідченої копії матеріалів спадкової справи №57896575 від 05 вересня 2015 року.

25 листопада 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності, яка є підставою для відмови у позові.

Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_5 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом та призначено справу до судового розгляду по суті, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі, в судове засідання викликано сторони по справі та, за клопотанням сторони позивача, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У своїй заяві, що надійшла до суду 11 березня 2021 року, представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , у зв`язку з неможливістю свідків прибути у судове засідання, просить суд продовжити розгляд справи без заслуховування свідків.

Інших заяв по суті справи не надходило.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила повністю їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що батько позивача, ОСОБА_6 , після погіршення стану здоров`я був у безпорадному стані, а відповідачка забороняла йому спілкуватися з позивачем, сама ж не забезпечувала чоловікові догляду та належного лікування, у зв`язку з чим той і помер. Безпорадність стану спадкодавця виявлялася у тому, що він був похилого віку та хворів, не міг сам себе забезпечити. Щодо доказів, які підтверджують вказані обставини, то представнику позивача про такі не відомо.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти позову та просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що проживати разом з дітьми, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , було неможливо через постійні пиятики. Діти батьком не цікавилися, коли він лежав у сьомі лікарні, відповідачка постійно була з ним, а діти про це навіть не знали. Вони не допомагали батькові, відповідачка з чоловіком змушені були платити за квартиру, де вони проживали, годували їх, а не навпаки. У квартирі по АДРЕСА_2 проживали батько, ОСОБА_6 , син - ОСОБА_4 з дружиною, та дочка, ОСОБА_5 , з чоловіком. Позивач та третя особа у вказаній квартирі проживали до дня смерті батька. Коли у 2012 році ОСОБА_6 пішов з тієї квартири проживати разом з відповідачкою у її квартиру на АДРЕСА_3 , де вони проживали разом до дня його смерті, то діти змінили замки у квартирі по АДРЕСА_2 , нових ключів батькові не дали. Після сьомої лікарні, за порадою лікарів, ОСОБА_6 лікувався в інституті Амосова за кошти відповідачки, син знав про лікування та коштів не давав. У 2014 році відповідачка з чоловіком періодично проживали у селі, у березні та червні 2015 року ОСОБА_6 лежав у лікарні. У нього була серцева недостатність, тиск, приймав ліки, які призначив дільничний лікар. Наприкінці липня 2015 року він лежав у сьомій лікарні, там сказали звертатися до інституту Амосова, де він пробув декілька днів - була необхідна заміна клапанів. ОСОБА_6 ходив самостійно, однак забувався, не міг знайти дорогу назад.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є батьком позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та третьої особи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи (а.с. 55-58, 59-61, 64).

08 жовтня 2005 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був зареєстровано шлюб (а.с. 68, 69-70).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 80 років ОСОБА_6 помер (а.с. 49).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_4 , яка належала померлому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 19 листопада 2001 року, що було видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації згідно з Наказом № 1260-С від 09.11.2001 р., та де він мав зареєстроване місце проживання з 23 грудня 2009 року (а.с. 105-106, 50).

ОСОБА_6 був власником іменних цінних паперів ПАТ ХК «Київміськбуд» № НОМЕР_1 (а.с. 115-116).

05 вересня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті їх батька, ОСОБА_6 (а.с. 47, 48).

Цього ж дня Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 1250/15 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , номер спадкової справи у Спадковому реєстрі: 57896575 (а.с. 46-122).

12 листопада 2015 року до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, ОСОБА_6 , звернулася ОСОБА_2 (а.с. 66).

Рішенням Святошинського районного суд м. Києва від 08 грудня 2017 року по справі № 759/5499/16-ц було відмовлено у задоволенні позовних вимогах ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно. 07 травня 2018 року рішення набрало законної сили (а.с. 86-97).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За матеріалами спадкової справи судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 заповіту не залишив, тому у цьому випадку спадкування відбувається за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки мають право на спадкування за законом у першу чергу.

Таким чином, діти померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та дружина - ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 6 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

У своїх постановах Верховний суд неодноразово зазначав, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

При цьому, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

А ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Також у справі № 727/3905/16-ц ВС зазначив, що правове значення при вирішенні спору має доведеність сукупності обставин: ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги: при можливості її надання спадкодавцю; який перебуває у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу; існує потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця.

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Безпорадний стан - це стан особи при якому в зв`язку з літнім віком, тяжким захворюванням або каліцтвом особою не може фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та турботи.

Мотивуючи позов, позивач зазначив, що його батько протягом останніх років життя тяжко хворів, однак з початку 2015 року, коли батькові ставало все гірше і гірше, його дружина - ОСОБА_2 заборонила чоловікові, який перебував у безпорадному стані через численні тяжкі захворювання та їх ускладнення, спілкуватися з дітьми, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перестала їх пускати до квартири та таким чином не давала можливості їм приймати участь у догляді за хворим. Усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки хворому чоловікові, відповідач не приймала належної участі у його матеріальному забезпеченні, ставилась байдуже до його здоров`я.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позивач, ОСОБА_4 , не надав суду будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів того, що відповідач, ОСОБА_2 , ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, ОСОБА_6 , а також доказів того, що останній перебував у безпорадному стані.

Щодо заяви сторони відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності суд виходить з наступного.

У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_5 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом, у зв`язку з недоведеністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1224, 1258 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 102, 133, 137, 141, 158, 209, 210, 247, 263, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст судового рішення складений 22 березня 2021 року.

Суддя: