Справа № 712/425/21
Провадження № 2/712/1171/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі - МОГИЛА І.С.
за участю позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вказаної квартири є її мати ОСОБА_2 . За вищевказаною адресою зареєстровані дві особи. У належній їм квартирі зареєстрована відповідач, яка фактично з листопада 2019 року не проживає у спірній квартирі, комунальні послуги не сплачує, особистих її речей в квартирі не має. Оскільки, за вищевказаною адресою остання тривалий час не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачкою, чим об`єктивно порушуються їх права. Факт реєстрації відповідачки позбавляє можливості оформити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, тому змушені звернутися за захистом до суду.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 23 березня 2020 року на 09-00 год. в порядку спрощеного провадження.
В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю та просили суд визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 . Додатково пояснили, що відповідач є донькою ОСОБА_1 та рідною сестрою ОСОБА_2 . У листопаді 2019 року відповідач звернулась до них з проханням зареєструвати своє місцепроживання, оскільки мала намір придбати собі житло. При цьому, запевнила, що після паридбання житла, відразу ж зніметься з реєстрації. Наразі пройшло більше року, проте відповідач з реєстрації не знялася, оплату за квартиру не здійснює, квартирою не цікавиться.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, відзив до суду не подавала.
Зі згоди позивачів, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1995 року ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Іншим співвласником вказаної квартири є ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 12.01.2021 року № 180-2 за вищевказаною адресою зареєстровані дві особи (а.с. 15).
Окрім позивача ОСОБА_2 у вказаній квартирі зареєстрована відповідач, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія паспорта останньої (а.с.16-17).
Факт не проживання відповідача ОСОБА_6 в квартирі по АДРЕСА_1 підтверджується актом опитування сусідів від 11.01.2021 року за № 6, посвідчений головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Лісовий».
Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням вказаного, встановивши, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_6 , квартирою не цікавиться, за комунальні послуги не сплачує, у спірній квартирі не проживала та не проживає з часу реєстрації, тобто з 26.11.2019 року, слід дійти висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки була відсутня без поважних причин за місцем реєстрації понад один рік.
Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази відповідачем не спростовані, вона не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік і доказів про поважність причин такої відсутності суду не надано, що відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України є правовою підставою для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 15, 16, 316-319, 321, 328, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 353 ЦПК України, -
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача проданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 23 березня 2021 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_2 , прож: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1