КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №359/8259/20
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дістрібьют Плюс» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2021 року (суддя Борець Є.О.) про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дістрібьют Плюс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бориспільської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: ОСОБА_4 , Акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нелора Ленд» про визнання недійсними довіреностей, договорів купівлі-продажу земельних ділянок та державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними розпорядження місцевого органу виконавчої влади та державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації цього об`єкта нерухомого майна, права власності на земельну ділянку, іпотеки та обтяження цього об`єкта нерухомого майна, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дістрібьют Плюс» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про скасування державної реєстрації земельних ділянок, рішень про відкриття розділів щодо цих об`єктів нерухомого майна та записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та договорів іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна, іпотек та обтяжень, скасування відповідних записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

встановив:

у жовтні 2020 року ТОВ «Дістрібьют Плюс» звернулося до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою, кадастровий номер :09:003:0078, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н., Великоолександрівська сільська рада, шляхом:

- скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0055;

- скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером

:09:003:0054;

- скасування рішення №51542380 від 10 березня 2020 року державного реєстратора Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області Гаращенка В.В. про відкриття розділу щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0055 та скасування запису №35867747 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- скасування рішення №51591808 від 12 березня 2020 року державного реєстратора Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області Гаращенка В.В. про відкриття розділу щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0054 та скасування запису №35913419 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :09:003:0055, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 14 травня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 204 14 травня 2020 року;

- скасування рішення №52238340 від 14 травня 2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової О.В., як державного реєстратора, про перехід права власності щодо земельної ділянки за кадастровим номером :09:003:0055 на користь ОСОБА_1 , та скасування запису №36497621 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :09:003:0054, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 14 травня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 200 14 травня 2020 року;

- скасування рішення №52237975 від 14 травня 2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової О.В., як державного реєстратора про перехід права власності щодо земельної ділянки за кадастровим номером :09:003:0054 на користь ОСОБА_1 , та скасування запису №36497284 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 22 травня 2020 року, щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :09:003:0055 та :09:003:0054, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснощок Л.М. та зареєстрованого 22 травня 2020 року за номером 225;

- скасування рішення №52345621 від 22 травня 2020 року приватного нотаріуса Краснощок Л.М., як державного реєстратора, про державну реєстрацію іпотеки та скасування запису про іпотеку №36596357 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- скасування рішення №52347518 від 22 травня 2020 року приватного нотаріуса Краснощок Л.М., як державного реєстратора, про державну реєстрацію обтяження, та скасування запису про обтяження №36597106 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- скасування рішення №52348110 від 22 травня 2020 року приватного нотаріуса Краснощок Л.М., як державного реєстратора, про державну реєстрацію іпотеки, та скасування запису про іпотеку №36597479 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- скасування рішення №52348360 від 22 травня 2020 року приватного нотаріуса Краснощок Л.М., як державного реєстратора про державну реєстрацію обтяження (номер запису про обтяження 36597704), та скасування запису про обтяження

№36597704 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що товариство є власником земельної ділянки, площею 9,01 га, за адресою: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада, кадастровий номер: :09:003:0078 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації адміністративно-побутових будівель та інших споруд, яка набута останнім у результаті реалізації майна АТ «Дельта банк», що ліквідовується, за результатом аукціону за лотом №GL23N017688 від 7 травня 2020 року.

Вказана земельна ділянка була утворена на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 28 квітня 2007 року №657 шляхом об`єднання чотирьох земельних ділянок з кадастровими номерами: :09:003:0055, :09:003:0054, :09:003:0053 та :09:003:0052.

Позивач зазначав, що після проведення аукціону йому стало відомо про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :09:003:0055 та :09:003:0054 були відчужені на користь ОСОБА_1 за договорами купівлі-продажу від 14 травня 2020 року, а у подальшому передані у заставу ОСОБА_6 .

Позивач вважав, що відчуження земельних ділянок на користь ОСОБА_1 відбулося з порушенням норм матеріального права.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив:

- визнати недійсною довіреність від 13 січня 2006 року від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , що посвідчена секретарем виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради ОСОБА_8 та зареєстрована в реєстрі за №28;

- визнати недійсною довіреність від 16 січня 2006 року від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 , що посвідчена секретарем виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради ОСОБА_8 та зареєстрована в реєстрі за №58;

- визнати недійсною довіреність від 3 березня 2006 року, що підписана ОСОБА_2 від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелко Б.О. за №1446;

- визнати недійсною довіреність від 3 березня 2006 року, що підписана ОСОБА_2 від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_3 та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелко Б.О. за №1448;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0055 від 9 березня 2006 року, що укладений між ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3 та ТОВ «Таврис», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелко Б.О. за №1626;

- визнати недійсним державний акт на право власності, серії ЯГ№239843, від 20 березня 2006 року, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю №69, що виданий на ім`я ТОВ «Таврис» на земельну ділянку площею 2,2526га з кадастровим номером :09:003:0055 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, що розташована в межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0054 від 9 березня 2006 року, укладений між ОСОБА_5 в особі ОСОБА_3 та ТОВ «Таврис», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелко Б.О. за №1584;

- визнати недійсним Державний акт на право власності, серії ЯГ №239845, від 20

березня 2006 року, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю №71, що виданий на ім`я ТОВ «Таврис», на земельну ділянку, площею 2,2526га, з кадастровим номером :09:003:0054 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства;

- визнати недійсним розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 28 квітня 2007 року №657 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок ТОВ «Нелора Ленд» з ведення підсобного сільського господарства на розміщення та експлуатацію адміністративно-побутових будівель та інших споруд на території Великоолександрівської сільської ради»;

- визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №609266, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів №47, що виданий ТОВ «Нелора Ленд» на земельну ділянку загальною, площею 9,0100 га, з кадастровим номером :09:003:0078 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатацію адміністративно-побутових будівель, інших споруд на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0078, площею 9,01га, що розташована за адресо: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації адміністративно-побутових б та інших споруд;

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Дістрібьют Плюс» на земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0078, що проведена на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. від 21 вересня 2020 року індексний №54171090;

- скасувати державну реєстрацію іпотеки згідно договору іпотеки від 21вересня 2020 року №4537, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., що проведена на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. від 21 вересня 2020 року індексний №54172299;

- скасувати державну реєстрацію обтяження «заборона на нерухоме майно», що проведена на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. від 21 вересня 2020 року індексний №54172274;

- витребувати від ТОВ «Дістрібьют Плюс» земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0055, площею 2,2526 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада;

- витребувати від ТОВ «Дістрібьют Плюс» земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0054, площею 2,2525га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада.

Мотивуючи вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 зазначав, що він є єдиним правомірним та законним володільцем земельних ділянок з кадастровими номерами :09:003:0055 та :09:003:0054, а речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0078 набуто ТОВ «Дістрібьют Плюс» без належних правових підстав.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року зустрічний позов був об`єднаний в одне провадження з первісним позовом.

12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0078 (площею 9,01 га), що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада та належить ТОВ «Дістрібьют Плюс», яка є предметом його зустрічного позову.

ОСОБА_1 посилався на те, що на веб-сайті www.dom.ria.com розміщено оголошення про продаж земельної ділянки комерційного призначення в Борисполі, площа 901 сотка. До оголошення прикріплені фото з супутника та проставлені контури земельної ділянки із кадастровим номером :09:003:0078, що свідчить про те, що у разі відновлення наміру на відчуження земельної ділянки та реалізації задуму, викладеного у вказаному оголошенні, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на земельну ділянку, площею 9,01 га, з кадастровим номером :09:003:0078, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації адміністративно-побутових будівель, інших споруд, розташовану на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «Дістрібьют Плюс» просить ухвалу суду скасувати та скасувати арешт, накладений на земельну ділянку, площею 9,01 га, з кадастровим номером :09:003:0078, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації адміністративно-побутових будівель, інших споруд, розташовану на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району, посилаючись на те, що суд першої інстанції наклав арешт на земельну ділянку ТОВ «Дістрібьют Плюс» за відсутності об`єктивних доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову, оскільки вказане ОСОБА_1 архівне оголошення не має ніякого відношення до спірної земельної ділянки. При цьому, місцевий суд лише формально послався на загальні норми процесуального права, не надавши реальну оцінку наданим доказам.

ТОВ «Дістрібьют Плюс» зазначає, що спірна земельна ділянка не може бути відчужена, так як обтяжена іпотекою у зв`язку із договором безвідсоткової фінансової допомоги від 5 травня 2020 року та 14 травня 2020 року.

Крім того, суд першої інстанції не дотримався критерію співмірності, більше того навіть не здійснив його встановлення, перевірку та оцінку, оскільки заява ОСОБА_1 не містить ціни зустрічного позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Дістрібьют Плюс» - адвоката Жовнеренка Г.К., який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 - адвоката Яковлевої В.М., яка просила залишити ухвалу суду без змін, вивчивши копії матеріалів справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка є предметом зустрічного позову, право власності на земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «Дістрібьют Плюс», яке у будь-який час має право розпорядитися спірною земельною ділянкою. Також суд першої інстанції зазначив,

що іпотекодержатель земельної ділянки у будь-який час може звернути стягнення на земельну ділянку, як предмет іпотеки, у рахунок погашення боргу за договорами безвідсоткової фінансової допомоги. На думку суду першої інстанції зазначені обставини утруднять захист прав ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, за змістом наведених вище норм умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, які можуть призвести до ускладнення або неможливості виконання рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів

позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у справі № 381/4019/18, постанова від 12 лютого 2020 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Суд першої інстанції вважав, що застосування такого заходу забезпечення позову, як арешт земельної ділянки є співмірним із заявленими зустрічними позовними вимогами і забезпечить ефективне поновлення прав позивача та погоджувався з доводами позивача за зустрічним позовом про можливе відчуження відповідачем земельної ділянки, яке може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вимога про забезпечення позову повинна належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову, в ній повинні бути зазначені обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, позивач повинен підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Однак, будь-яких належних доказів у підтвердження своїх вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку ОСОБА_1 надано не було.

Суд першої інстанції не дослідив, а ОСОБА_1 не надав докази того, що оголошення про продаж земельної ділянки комерційного призначення в Борисполі, розміщене у Інтернеті, стосується спірної земельної ділянки та є актуальним на час розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 .

Також суд першої інстанції не врахував наданих суду доказів про те, що земельна ділянка, яка зареєстрована за відповідачем на праві власності, передана останнім у іпотеку, про що здійснена відповідна реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а відтак відповідач за зустрічним позовом позбавлений можливості вільного розпорядження земельною ділянкою, у тому числі і здійснити її продаж.

Зазначаючи, що на земельну ділянку може звернути стягнення іпотекодержатель у рахунок погашення заборгованості за договорами фінансової допомоги, що є підставою для накладення на неї арешту, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що іпотекодержателі не є учасниками даного судового розгляду, однак даною ухвалою обмежуються їх права, як іпотекодержателів.

Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки співмірності заявленого позивачем за зустрічним позовом заходу забезпечення позову позовним вимогам, так як ОСОБА_1 не просить витребувати у ТОВ «Дістрібьют Плюс» земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0078 та не заявляє вимоги про визнання на неї права власності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про необхідність забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, так як позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів у підтвердження того, що невжиття таких заходів утруднить в майбутньому можливе виконання рішення суду, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми процесуального права, висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дістрібьют Плюс» задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2021 року скасувати, заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 січня 2022 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк