Справа № 214/7235/20
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 березня 2021 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гриня Н.Г.,
секретар судового засідання - Кушнерук Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/7235/20
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою 19.10.2020 року, в якій просила суд усунути перешкоди у користуванні власністю, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.1999 року належить квартира АДРЕСА_2 . Відповідач є її сином та на теперішній час виїхав на інше місце проживання до іншого місця, місце його фактичного проживання на даний момент невідоме. У вказаній квартирі вона постійно проживає та самостійно утримує майно та сплачує комунальні послуги. Відповідач не проживає за вказаною адресою з 2012 року. У зв`язку із формальною реєстрацією відповідача вона змушена сплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб та не взмозі отримати субсидію, що суттєво впливає на її права. Перешкод в користуванні жилими приміщенням вона не чинить, а реєстрація відповідача порушує її права на безперешкодне користування вказаним житловим приміщенням. Добровільно відповідач з реєстраційного обліку місця проживання не знімається, тому за захистом своїх прав та інтересів позивач звернулась до суду.
Ухвалою суду від 02.11.2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям провадження та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 01.02.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній та призначено справу до судового розгляду по суті.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що Договором купівлі-продажу від 15.06.1999 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, номер в реєстрі №1601(а.с.6).
Право власності на квартиру за позивачем зареєстроване КП «Криворізьке БТІ» ДОР в реєстровій книзі сторінка №326, запис №500 (зворот а.с. 6).
Як, вказувала позивач вона проживає у спірній квартирі, а її син ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі, що підтверджуються актом з місця проживання від 08.10.2020 року, складеного зі слів сусідів та посвідченого ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.8).
Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власниками житла та членом їх сім`ї (родичем прямої лінії споріднення), у зв`язку з чим регулюються ст.405 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Згідно з ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач в належному позивачам житлі не проживає понад рік, добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, в той час як реєстрація місця проживання відповідача створює позивачу перешкоди в користуванні належною їй власністю, обмежуючи майнові права ОСОБА_1 , яка вимушена сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених нею вимог негаторного позову та необхідність їх задоволення із визнанням ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з Відповідача на її користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в частині стягнення судових витрат.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Текст рішення суду складено та підписано 29.03.2021 року.

Суддя Н.Г. Гринь