Справа № 296/2563/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

прокурорів Ільченка П.Л., Костишина О.Д.,

представника відповідача Гожего А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу за позовом заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України в особі Центру професійно-технічної освіти м. Житомира до ОСОБА_1 , Управління житлового господарства Житомирської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстрації Житомирської міської ради, Служба у справах дітей Житомирської міської ради, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Черпак Галина Антонівна, малолітні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України в особі Центру професійно-технічної освіти м.Житомира в березні 2018 року звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження про приватизацію №64160, видане 30.03.2016 начальником управління житлового господарства Житомирської міської ради, яким задоволено прохання ОСОБА_1 про передачу квартири АДРЕСА_1 в приватну спільну сумісну власність;

- визнати недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане 30.03.2016 начальником управління житлового господарства Житомирської міської ради на підставі розпорядження про приватизацію №64160 від 30.03.2016;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 . (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01, номер запису про право власності: 14008542).

В обґрунтування позову зазначив, що Центром професійно-технічної освіти м.Житомира в особі директора ОСОБА_5 на підставі рішення профспілки та адміністрації ЦПТО м.Житомира (протокол №18 від 16.03.2005) 01.04.2005 видано ОСОБА_1 з сім"єю із двох осіб ( ОСОБА_1 та його батьку ОСОБА_5 ) ордер №25 на житлове приміщення, а саме на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Вказаний багатоквартирний житловий будинок перебуває у власності держави в особі Міністерства освіти і науки України та знаходиться в оперативному управлінні центру професійно-технічної освіти м.Житомира, тому Управління житлового господарства Житомирської міської ради не мало жодних підстав розпоряджатися цим державним майном.

Однак, 11.03.2016 до Управління житлового господарства Житомирської міської ради

надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що він відмовляється від приватизації вказаної вище квартири, оскільки ним уже використане право на безоплатну приватизацію.

Начальником Управління житлового господарства Житомирської міської ради 30.03.2016 видано розпорядження про приватизацію вказаної квартири АДРЕСА_3 , яким задоволено прохання наймача ОСОБА_1 та передано квартиру АДРЕСА_1 у приватну спільну сумісну власність, а також видано ОСОБА_1 та члену його сім`ї ОСОБА_6 Свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на вказану квартиру.

Прокурор вважає, що приватизація квартири відбулася з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою про забезпечення позовної заяви від 02.04.2018 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

21.05.2018 року від Міністерства освіти і науки України до суду надійшли пояснення, в яких просить задовольнити позов в повному обсязі (а.с.162-164).

Ухвалою від 19.10.2018 виправлено описку в ухвалі про забезпечення позовної заяви від 02.04.2018.

Протокольною ухвалою в судовому засіданні 07.08.2019 до участі у справі в якості третіх осіб притягнуто Службу у справах дітей Житомирської міської ради та малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , законні інтереси яких представляє їх батько, відповідач ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10.06.2020 за клопотанням прокурора зупинено провадження у справі до розгляду Верховним Судом касаційної скарги у справі №296/2566/18.

Ухвалою суду від 14.06.2021 поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та просив повністю відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача Управління Житлового господарства Житомирської міської ради позов не визнав.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та винесенні рішення просив врахувати інтереси малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Решта учасників в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Судом встановлено, що 01.04.2005 центром професійно-технічної освіти м.Житомира в особі директора ОСОБА_5 на підставі рішення профкому та адміністрації ЦПТО м.Житомира (протокол №18 від 16.03.2005) ОСОБА_1 з сім`єю із двох осіб ( ОСОБА_1 та його батькові ОСОБА_5 ) було видано ордер на житлове приміщення, а саме на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 11.01.2019, виданої ОСОБА_1 , разом з ним за даною адресою проживають ОСОБА_2 син, 2014 р.н., ОСОБА_3 дочка, 2016 р.н.

ОСОБА_1 як наймач квартири 11.03.2016 звернувся до керівника органу приватизації з заявою УЖГ №66014 про приватизацію вказаної квартири. У заяві також зазначено члена сім`ї наймача ОСОБА_4 .

Разом із заявою до УЖГ Житомирської міської ради Чернюк О.П. подав довідку №73 від 10.03.2016 про склад сім`ї та займані ними приміщення, копію ордера на житлове приміщення №25 (кв. АДРЕСА_1 ) від 01.04.2005, довідку №74 від 11.03.2016 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , технічний паспорт на спірну квартиру, що підтверджується листом Управління житлового господарства від 19.07.2017 №2-1328.

11.03.2016 Управління житлового господарства Житомирської міської ради надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що він відмовляється від приватизації вказаної вище квартири, оскільки ним уже використане право на безоплатну приватизацію.

Начальником Управління житлового господарства Житомирської міської ради 30.03.2016 видано розпорядження про приватизацію вказаної квартири АДРЕСА_3 , яким задоволено прохання наймача ОСОБА_1 та передано квартиру АДРЕСА_1 у приватну спільну сумісну власність, а також видано ОСОБА_1 та члену його сім`ї ОСОБА_6 Свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на вказану квартиру.

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А. 30.03.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Рішення про державну реєстрацію права власності №29012524. Номер запису про право власності: 14008542.

Порядок та підстави приватизації державного житлового фонду визначається Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та деталізується Положенням «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009.

Відповідно до п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 8 даного Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Аналогічна норма закріплена в п.13 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Згідно п. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

Як вбачається із наведеного змісту п.9 ст.8 Закону державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій установ може передаватись у комунальну власність за їх бажанням. При цьому Закон не містить заборон приватизації такого житлового фонду без передачі до комунальної власності. Також закон не визначає підпорядкованість вирішення питання приватизації певному органу приватизації в залежності від належності житлового фонду, а лише перелічує уповноважені органи приватизації.

В зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку про те, що приватизація спірної квартири була здійснена уповноваженим органом приватизації в порядку та у спосіб, встановленими законом, за згодою балансоутримувача майна.

Суд не бере до уваги посилання позивача на незаконність видачі ордеру ОСОБА_1 , оскільки, відповідно до статті 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку. Позивач не надав доказів того, що він звертався до суду з вимогою про визнання ордеру на жиле приміщення не дійсним, а також доказів того, що з даного питання прийнято рішення.

Також суд не бере до уваги посилання Міністерства освіти і науки України, викладені в письмових поясненнях, на ч.2 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст.4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ст.70 Закону України «Про вищу освіту», ст.63 «Про освіту», оскільки вказані норми національного законодавства не регулюють спірних відносин.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що позов заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності з підстав, зазначених в ньому, не підлягає задоволенню.

Як похідна не підлягає задоволенню і вимога про скасування державної реєстрації права власності.

Керуючись ст.ст. п.5 ст.5, п.п. 1, 3, 9 ст. 8, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України №396 від 16.12.2009, ст.ст. 10, 11, 12, 81, 258, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України в особі Центру професійно-технічної освіти м. Житомира до ОСОБА_1 , Управління житлового господарства Житомирської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстрації Житомирської міської ради, Служба у справах дітей Житомирської міської ради, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Черпак Галина Антонівна, малолітні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом місяця з дня його проголошення.

Cуддя О. П. Сингаївський

Сторони по справі:

Заступник керівника Житомирської місцевої прокуратури, місце знаходження: 10014, м.Житомир, вул. Леха Качинського, 2; .

Міністерство освіти і науки України, місце знаходження: 01135, м.Київ, проспект Перемоги, 10; .

Центр професійно-технічної освіти м. Житомира, місце знаходження: 10009, м.Житомир, вул. Селецька, 5; .

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Управління житлового господарства Житомирської міської ради, місце знаходження: 10014, м.Житомир, майдан С.П. Корольова, 4/2; .