Справа № 444/1441/20
Провадження № 2/444/123/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18 березня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на користь позивача грошових коштів в сумі 63 000,00 грн..

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору, укладеного в усній формі. Мотивує тим, що за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 він протягом серпня - листопада 2018 року здійснював столярні роботи в належному йому будинку, який знаходиться в смт. Рудно . А саме, виготовив відповідачу десять дерев`яних дубових дверей, а також були зроблені сходи у вказаному будинку. Зазначає, що загальна вартість столярних виробів, згідно домовленості між сторонами, становила 138 тисяч гривень, які ОСОБА_2 зобов`язувався сплатити позивачеві до листопада 2018 року. З вказаної суми позивач отримав лише 75 тисяч гривень. Станом на день подачі позову до суду, відповідач ОСОБА_2 відмовляється платити будь-які кошти та не виходить на зв`язок. Остання розмова з відповідачем відбулася ще минулого року. Під час цієї розмови ОСОБА_2 наголосив, що на столярні вироби діє гарантія 1 рік і він віддасть заборгованість після того, коли така закінчиться і якщо нічого з виробами не станеться. Позивач 1 липня 2019 року звернувся у Яворівський відділ поліції у Львівській області та по місцю роботи відповідача у Львівську митницю ДФС України про незаконність дій ОСОБА_2 (у зверненні, надісланому на Львівську митницю позивач наголошував на порушенні ОСОБА_2 Правил етичної поведінки та запобігання корупції в органах Державної фіскальної служби, затверджених наказом ДФС від 1 грудня 2016 року № 979). За результатами розгляду даного звернення Яворівський ВП у Львівській області зазначив, що в даному випадку, вбачаються ознаки цивільно-правових відносин. Також позивачу було роз`яснено, що для вирішення порушених питань, котрі мають цивільно-правовий характер, необхідно звернутися до суду в порядку приватного звинувачення. Львівська митниця ДФС України надала аналогічну відповідь на звернення. На неодноразові звернення позивача відповідач постійно щось вигадував, а пізніше перестав відповідати на телефонні дзвінки. А тому змушений звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Просить позов задоволити.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивач в судовому засіданні стверджує, що на протязі серпня-листопада 2018 року між сторонами був укладений усний договір, предметом якого було виготовлення столярних виробів в будинку відповідача в смт. Рудно. Позивач зазначає, що на виконання умов даного усного договору виготовив відповідачеві сходи на суму 38000 грн., дев`ять міжкімнатних дверей на суму 72000 грн., вхідні двері - 24000 грн. та розхідні матеріали на 4000 грн. Натомість, до теперішнього часу відповідачем умови договору не виконані, а саме частково сплачено за виготовлені столярні вироби в сумі 75000 грн. та не сплачено заборгованість за виготовлені вироби на суму 63000 грн. На претензії позивача щодо виконання умов усного договору належним чином та повернення заборгованих грошових коштів відповідач не реагує.

В той же час, як вбачається з наявних у справі доказів, договір про надання будь-яких послуг з виготовлення столярних виробів між сторонами в письмовій формі не укладався, і таке не заперечується позивачем.

Будь-яких інших додаткових угод між сторонами не укладалось (доказів зворотного суду не надано).

Посилання позивача на той факт, що в межах укладеного між сторонами усного договору ним було виготовлено столярні вироби для відповідача ОСОБА_2 на суму 138000 грн. та часткова сплата в сумі 75000 грн. наявними у справі доказами не підтверджено.

Однак, суд зауважує на тому, що жодним фінансовим документом не підтверджено твердження позивача щодо часткової оплати за виконання послуг з виготовлення столярних виробів та матеріали справи не містять жодної інформації про те, що така є проведена за виконання певних послуг і ці послуги пов`язані з укладеним між сторонами певного договору. У зв`язку з наведеним, зазначений вище доказ в якості належного та допустимого судом прийнятий бути не може.

Суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 18.07.2018 року у справі №143/280/17, від 02.09.2020 року у справі №569/24347/18, згідно з якою факт виконання зобов`язання за договором не може доводитися поясненнями сторони та показаннями свідка, а заперечення факту виконання правочину повинно бути підтверджено письмовими доказами, а отже, рішення суду не може ґрунтуватися на поясненнях сторони по справі.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, на думку позивача, між відповідачем та позивачем умовно був укладений договір підряду. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

В свою чергу, згідно зі ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач є споживачем.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного укладення та виконання умов договору сторонами, зокрема, підписаного відповідачем акту приймання-передачі виготовлених столярних виробів, що би підтверджувало факт прийняття виробів, виконання зобов`язань позивачем (Виконавцем) у повному обсязі, відсутність претензій у Замовника щодо кількості, якості, комплектності, розмірів виробів, суд вважає, що належних доказів наявності таких позивачем не надано. Наведене є підставою для відмови в позові в повному обсязі.

Враховуючи відмову в позові, судові витрати покладаються на позивача, відповідано до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 23, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 24.03.2021р.

Суддя: Мікула В. Є.