Єдиний унікальний номер: 368/143/20
Провадження № 2/379/380/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., розглянувши матеріали позовної заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: вул. Володимирська, 27, м. Київ, індекс 01001) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2021 в провадження головуючого судді Музиченко О.О. передано до розгляду справу № 368/143/20 (провадження № 2/379/380/21) за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості.

На підставі положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, 24.03.2021 головуючим суддею у даній справі ОСОБА_2 подано до суду заяву про самовідвід з тих підстав, що обставиною, яка унеможливлює її участь у даному провадженні в якості головуючого є те, що відповідачка у справі ОСОБА_1 обіймає посаду прокурора Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури та представляє сторону обвинувачення у ряді кримінальних проваджень, що перебувають на судовому розгляді під її головуванням.

Дана обставина вказує на те, що яке б рішення не ухвалив суд під головуванням судді Музиченко О.О. у даній цивільній справі, воно заздалегідь буде викликати сумніви у безсторонності судді.

Вивчивши заяву про самовідвід, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, визначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає дану справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності, оскільки важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви у неупередженості судді.

Аналогічний принцип відображено в ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 1.10.1982 р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Королівства Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

З урахуванням обгрунтованості заяви судді Музиченко О.О. про самовідвід з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Таращанського районного суду Київської області Музиченко Ольги Олегівни у цивільній справі № 368/143/20 (провадження № 2/379/380/21) за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості задовольнити.

Матеріали цивільної справи № 368/143/20 (провадження № 2/379/380/21) за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості передати до канцелярії Таращанського районного суду Київської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко