Справа № 515/1696/20
Провадження № 2/515/138/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивачів адвоката Ковпака О.В.

представника відповідача адвоката Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Татарбунарської міської ради Одеської області

про визначення часток у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі в особі свого представника пред`явили вказаний позов, посилаючись на те, що рішен- ням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.08.2018 р. за ними визнано договір купівлі-продажу, укладений 24.05.2006 р. між ними та СК «Дельжилер» на комплекс будівель та споруд № НОМЕР_1 , що розташований за межами с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської облас- ті, який складається із виробничого будинку літ.«А», загальною площею 1633,6 кв. м, літ.«а» при будова та басейну. 19.12.2008 р. ними на підставі рішення суду зареєстровано право спільної сумі- сної власності на комплекс будівель та споруд № 15; 08.12.2020 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Летінським С. їм було відмовлено у реєстрації розміру часток у розмірі 1/3 за кожним на виробничий будинок, прибудову та басейн у зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує припинення права спільної сумісної власності для одного або усіх співвласників. Таким чином, оскільки вищевказане майно належить на праві спільної сумісної власності, то част- ки кожного із співвласників є рівними, а тому є правові підстави визначити частку у праві спільної сумісної власності за кожним із співвласником у розмірі 1/3 частки.

Представник позивачів у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якої просив спра- ву розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому просив справу розглянути без його участі, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.08.2018 р. (копія на а.с.7) визнано дійсним договір купівлі-продажу, укладений 24.05.2006 р. між СК «Дельжилер» та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за умовами якого було продано комплекс будівель та спо- руд № НОМЕР_1 (колишнє зерносховище № НОМЕР_2 ), розташований за межами населеного пункту с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, який складається із виробничого будинку: літ.«А» виробничий будинок, загальною площею 1633,6 кв. м; літера «а» прибудова; 1 басейн.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав влас- ності (а.с.9) вбачається, що позивачі зареєстрували право спільної приватної власності на компле- кс будівель та споруд № НОМЕР_1 , будинок № НОМЕР_1 , загальною площею 1633,6 кв. м, матеріали стін: виробничий будинок під літерою «А»; прибудова під літерою «а».

Згідно копії технічного паспорта від 30.05.2017 р. (а.с.10-12), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 замовили технічну інвентаризацію на виробничий будинок комплексу будівель та споруд АДРЕСА_1 .

Рішенням сесії Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 07. 07.2017 р. (копія на а.с.13), об`єкту нерухомості колишньому зерносховищу № 4, який знаходи- ться за межами населеного пункту на території Дмитрівської сільської ради, присвоєно адресу комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 .

Як видно з рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно № 55561658 від 08.12. 2020 р. (а.с.14), позивачам відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень через невідпо- відність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), на- лежить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення ча- сток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

В силу ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісний власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, як- що інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову прак- тику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, звер- ненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спа- дщини.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно поз- бавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втра- ти ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернути- сь до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Тобто, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припи- нення дій, які порушують це право.

За змістом ст.ст.355, 368-372 ЦК України, вважається, що частки кожного із співвласників у пра ві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, зако- ном або рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що при відсутності дока- зів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності под- ружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини виробничого будинку загальною пло- щею 1633,6 кв. м. під літерою «А»; прибудова під літерою «а» за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини виробничого будинку загальною пло- щею 1633,6 кв. м. під літерою «А»; прибудова під літерою «а» за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини виробничого будинку загальною площею 1633, 6 кв. м. під літерою «А»; прибудова під літерою «а» за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності на виробничий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.