ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2116/21 Справа № 185/5874/20 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Демченко Е.Л., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах місті Павлограду Південно-Східного межрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визначення прізвища дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах місті Павлограду Південно-Східного межрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визначення прізвища дитини (а.с.1-3).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах місті Павлограду Південно-Східного межрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визначення прізвища дитини закрито (а.с.38).

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що розгляд даної справи має здійснюватись за правилами цивільного судочинства, а тому судом першої інстанції порушено вимоги ЦПК України та безпідставно закрито провадження у справі (а.с.44-45).

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки позовні вимоги пред`явлені до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах місті Павлограду Південно-Східного межрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), який є суб`єктом владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. п.2 ст.4 КАС України публічно-правовий спір це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

- або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

- або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 ч.1 статті 19 КАС України).

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Предметом розгляду є зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах місті Павлограду Південно-Східного межрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) провести реєстрацію народження дитини та визначення дитині прізвища.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Цивільного, Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, вважається такою, яка походить від подружжя.

Статтею 133 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо: 1) державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; 2) державна реєстрація повинна проводитися в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; 3) з проханням про державну реєстрацію звернулася недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.

Встановлено, що позивачка зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах місті Павлограду Південно-Східного межрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), однак їй було відмовлено у реєстрації та надано відповідь від 23.07.2020 року № 2080 20.10-32.

Також, встановлено, що вимог до ОСОБА_2 позивачем не заявлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки суб`єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог свідчать про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов`язаний зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій у зв`язку з виконанням делегованих повноважень та завдань, покладених на нього законом, тому даний спір повинен розглядатись у порядку та у спосіб, передбачений КАС України.

З огляду на встановлені обставини та з урахуванням зазначених вимог закону суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що справа не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування суду першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про закриття провадження у справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: