Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.
У Х В А Л А

18 березня 2021 року місто Київ

справа № 757/48019/19-ц

провадження №22-ц/824/6518/2021

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Стрижеуса А. М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 352-361 ЦПК України у справі за апеляційною скаргою Міністерства соціальної політки України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, та моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду, 05 березня 2021 року, засобами поштового зв`язку, міністерство соціальної політики подало апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вказує про те, що Мінсоцполітики отримало рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року 28 липня 2020 року та зареєстровано у Міністерстві за № 38488/0/1-20( штриховий ідентифікатор Укрпошти « 868.

Мінсоцполітики 18 серпня 2020 року було подано апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2020 по справі № 757/48019/19-ц, яка зареєстрована за вих. номером 11713/0/2-20/29.

Київським апеляційним судом 02 жовтня 2020 винесено ухвалу по справі № 757/48019/19-ц про повернення апеляційної скарги Міністерства, оскільки апеляційна скарга не підписана представником відповідача відповідно до положень п. 1 частини 5 ст. 357 Кодексу.

Щодо відтворення візуального підпису повідомляємо, що відповідно до пункту 2 Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55 (далі - Типова інструкція), документування управлінської інформації в установах здійснюється в електронній формі із застосуванням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної печатки та кваліфікованої електронної позначки часу.

Пунктом 56 Типової інструкції передбачено, що надсилання документів незалежно від форми їх створення, здійснюється через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (далі - система взаємодії).

Якщо адресат не є користувачем системи взаємодії, реєстратор установи створює паперову копію електронного документа, засвідчує її печаткою установи та надсилає за належністю згідно з вимогами інструкції з діловодства установи (пункт 57 Типової інструкції).

Оскільки апеляційна скарга Мінсоцполітики була подана у відповідності до пункту 4 Типової інструкції, відповідно до якого до електронних документів, підписаних (погоджених) із застосуванням кваліфікованого електронного підпису або засвідчених кваліфікованою електронною печаткою, вимагати відтворення візуального підпису або відбитка печатки незалежно від особливостей оформлення документів не допускається, в зв`язку з чим вважаємо, що судом безпідставно винесено ухвалу від 19.01.2021, якою повернуто апеляційну скаргу.

Оскільки Мінсоцполітики пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду з поважних причин, просимо суд вважати причину пропущення строку поважною та поновити строк на апеляційне оскарження рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд визнає клопотання обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до положень ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у праві, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе поновити Міністреству соціальної політики України строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року, визнавши поважними причини пропуску такого, а тому задовольняє клопотання про його поновлення.

Подана апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкод для відкриття апеляційного провадження немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 352-361,369 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства соціальної політики України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року - задовольнити та поновити його.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства соціальної політки України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, та моральної шкоди.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи і встановити їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Відсутність відзиву на апеляційні скарги не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач: