У Х В А Л А

іменем України

29 березня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бібіка О.В.

з участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересована особа: Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мінінстерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

19.03.2021 до суду надійшла заява директора ТОВ "ФК "Паріс", в якій просить замінити стягувана у справі №2014/4191/2012 з ПАТ «Дельта банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б; Ідентифікаційний код в ) на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77-а, ідентифікаційний код в ), а саме: замінити у виконавчому листі по справі №2014/4191/2012 сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77-а, ідентифікаційний код в ); замінити у виконавчому проваджені №40776131, яке відкрите 18.11.13р. Зміївським районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), сторону виконавчого провадження (стягувана) ПАТ «Дельта банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б; Ідентифікаційний код в ) на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (03150, м. Київ, Печерський район, вул. Велика Васильківська, будинок 77-а, ідентифікаційний код в ).

На обгрунтування заяви вказав, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.12.2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-20164-220208 від 22 лютого 2008 року у розмірі 6466 (шість тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 35 коп., а також судовий збір у розмірі 214,60 грн. 23.04.2020 між ПАТ "Дельта банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" укладено договір про відступлення права вимоги № 2230/К. Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020р. До складу лоту, що виставлявся на вказані відкриті торги увійшли: права вимоги за 18889 беззаставними кредитними договорами. За умовами п.1. Договору Банк відступає, а ТОВ «ФК «Паріс» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № І до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

До Додатку №1 до Договору (позиція №3439) увійшло право вимоги до Відповідача, що виникло на підставі Договору про надання кредиту №001-20164-220208 від 22.02.08р. Умовами Договору передбачено, що ТОВ «ФК «Паріс» набуває усі права кредитора за Основними договорами в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4. (п. 2 ). Відповідно до п. 4 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до умов цього договору новий кредитор (ТОВ «ФК «Паріс») сплачує Банку грошові кошти сумі 2 264 147, 00 грн, що становлять ціну договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. За умовами п. 14 договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Таким чином, ТОВ «ФК «Паріс» стало правонаступником, всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта банк» за кредитним договором №001-20164-220208 від 22.02.2008.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про день слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, проте їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви. (ч. 3 ст. 442 ЦПК України).

Представник третьої особи Зміївського районного відділу державної виконавчої сліжби Східного міжрегіонального управління Міністерствав юстиції (м. Харків) просив справу розглядати без участі представника третьої особи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, надані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява, дійшов наступного.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.12.2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-20164-220208 від 22 лютого 2008 року у розмірі 6466 (шість тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 35 коп., а також судовий збір у розмірі 214,60 грн (а.с. 32-34)

04.09.2013 на адресу ПАТ "Дельта банк" направлено копію рішення та виконавчі листи для пред`явлення до виконанння, які банком отримано, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 37, 38)

23.04.2020 між ПАТ "Дельта банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" укладено договір про відступлення права вимоги № 2230/К. Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020р. До складу лоту, що виставлявся на вказані відкриті торги увійшли: права вимоги за 18889 беззаставними кредитними договорами. За умовами п.1. Договору Банк відступає, а ТОВ «ФК «Паріс» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № І до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

До Додатку №1 до Договору (позиція №3439) увійшло право вимоги до Відповідача, що виникло на підставі Договору про надання кредиту №001-20164-220208 від 22.02.08р. Умовами Договору передбачено, що ТОВ «ФК «Паріс» набуває усі права кредитора за Основними договорами в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4. (п. 2 ). Відповідно до п. 4 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до умов цього договору новий кредитор (ТОВ «ФК «Паріс») сплачує Банку грошові кошти сумі 2 264 147, 00 грн, що становлять ціну договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. За умовами п. 14 договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Таким чином, ТОВ «ФК «Паріс» стало правонаступником, всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта банк» за кредитним договором №001-20164-220208 від 22.02.2008 (а.с. 41-46)

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно частин 1, 2, 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з системного аналізу статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19), від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 2/581/10, провадження № 61-1454св19.

На підставі викладеного, заява представника АТ "Альфа-Банк" Редько А.О. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 433, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересована особа: Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77-а, ідентифікаційний код в ) у виконавчому листі №2014/4191/2012 від 10.12.2012, виданому на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10.12.2012 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ВП № 40776131).

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 29.03.2021.

Суддя -