Справа 206/5629/20
Провадження 2/206/296/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

за участю:

представника відповідача адвоката Луценка С.О.,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом в якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Лівобережного УСЗН ДМР надмірно виплачені кошти адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 21179,88 грн.

В обґрунтування вказаного позову зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 11 листопада 2014 року відповідач звернулася із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно наданих ОСОБА_1 документів, відповідно до визначеного порядку, Управлінням була призначена та виплачена допомога відповідачу та її чоловіку ОСОБА_2 у період з 11.11.2014 по 10.05.2015 та з 10.06.2015 по 09.12.2015 р. у загальній сумі 21179,88 грн. 23.12.2016, за результатами аналітичного пошуку транспортного засобу по «НАІС ДДАІ» МВС України отримувача щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , у її чоловіка - ОСОБА_3 виявлено у власності 2 транспортні засоби: легковий автомобіль CHERY EASTAR НОМЕР_1 з 23.10.2008 року та NISSAN ТЕАNА НОМЕР_2 з 11.02.2014 року. На підставі отриманої інформації з`ясовано, що при подачі заяви про призначення адресної допомоги відповідач не повідомила про даний факт, тобто надала недостовірну інформацію. Відповідно п. 6 Порядку (в редакції, що діяла на дату звернення за призначенням допомоги 11.11.2014р.) грошова допомога не призначається у разі, коли: у володінні сім`ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску. Отже, заявниця не мала права на призначення щомісячної адресної допомоги, у зв`язку з чим 10.03.2017 Управлінням було винесено рішення, яким виплату адресної допомоги було припинено. Листом від 21.05.2018 відповідача повідомлено про наявність надмірно отриманих коштів за призначеною адресною допомогою в сумі 21179,88 грн. за період з 11.11.2014 по 10.05.2015 та з 10.06.2015 по 09.12.2015, у зв`язку з тим, що у члена сім`ї у володінні перебуває 2 транспортні засоби та запропоновано повернути вищезазначену суму на рахунок управління, однак відповідач добровільно вказану суму не сплатила у зв`язку з чим, для повернення коштів до Державного бюджету України управління змушено звернутися до суду.

Не погодившись із вказаним позовом, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно 11.11.2014 відповідач звернулась до позивача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. 23.10.2008 чоловіком відповідача було придбано автомобіль марки CHERY EASTAR, номерний знак НОМЕР_1 . У 2014 році, маючи намір придбати новий автомобіль, відповідач з чоловіком вирішили відчужити вказаний автомобіль та знайшовши покупця дійшли згоди по усім умовам договору купівлі-продажу. 07.02.2014 відповідач разом із ОСОБА_2 та покупцем вказаного автомобіля прибули до приватного нотаріуса Брянківського міського нотаріального округу Луганської області, де нотаріусом було посвідчено відповідну довіреність на право володіння та розпорядження транспортним засобом. В той же день ОСОБА_2 як продавець та ОСОБА_4 як покупець написали власноруч розписку в якій зазначили всі основні умови купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідач та її чоловік як співвласники транспортного засобу отримали грошові кошти та передали автомобіль, усі необхідні документи та ключі від авто. При оформленні довіреності та розписки, відповідач та її чоловік вважали, що насправді уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу. Отже, станом на дату звернення відповідача до позивача із заявою від 11.11.2014 про призначення допомоги у власності чоловіка відповідача ОСОБА_2 знаходився лише один автомобіль, що надавало відповідачу та її чоловіку право отримувати щомісячну адресну допомогу. Крім того, норму п. 6 Порядку, якою було визначено, що грошова допомога не призначається у разі коли у володінні сім`ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції, виключено постановою КМУ від 31.05.2017 № 370. Отже, після внесених змін норми, які забороняли отримувати грошову допомогу зникли із Порядку надання щомісячної адресної допомоги, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014. Також зазначив, що позивачу стало відомо про порушення свого права 23.12.2016, після отримання відомостей з регіонального сервісного центру та саме з цього моменту почався перебіг строку позовної давності. Враховуючи те, що позивач дізнався про особу, яка порушила право ще 23.12.2016, а до суду звернувся лише 18.12.2021, то станом на час звернення до суду минув строк позовної давності. На підставі викладеного, просив суд застосувати позовну давність, відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати. (а.с. 45-55)

Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху із визначенням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

Ухвалою суду від 28 січня 2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак суду було надано листа із клопотанням про проведення розгляду справи без участі представника Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради. (а.с. 77)

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у відзиві на позовну заяву, просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши зміст спірних правовідносин, врахувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно довідок № та № від 10.11.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взято на облік до Управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради як осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а. с. 7-8).

При зверненні до органу соціального захисту населення відповідачем ОСОБА_1 11.11.2014 було заповнено відповідну форму заяви для призначення щомісячної адресної допомоги, де зазначено відомості про неї та чоловіка, а також підтверджено відсутність у всіх членів сім`ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції. (а.с. 9)

Рішенням Самарського УПСЗН м. Дніпропетровська від 19.11.2014 ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_2 призначено допомогу на проживання, як переміщеним особам, на період з 11.11.2014 по 10.05.2015 у загальному розмірі на сім`ю 1768,00 грн. на місяць (по 884 грн. на одну особу), про що повідомлено заявника (а.с. 10)

10 червня 2015 року ОСОБА_1 повторно звернулась до управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги № 972, в якій підтвердила відсутність змін, що впливають на призначення допомоги (а.с. 11)

Рішенням Самарського УПСЗН м. Дніпропетровська від 18.06.2015 ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_2 призначено допомогу на проживання, як переміщеним особам, на період з 10.05.2015 по 09.12.2015 у загальному розмірі на сім`ю 1768,00 грн. на місяць (по 884 грн. на одну особу), про що повідомлено заявника (а.с. 12)

11 грудня 2015 року ОСОБА_1 знову звернулась до управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги № 986, в якій підтвердила відсутність змін, що впливають на призначення допомоги (а.с. 13)

Рішенням Самарського УПСЗН м. Дніпропетровська від 05.01.2016 ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_2 призначено допомогу на проживання, як переміщеним особам, на період з 11.12.2015 по 09.05.2016 у загальному розмірі на сім`ю 1768,00 грн. на місяць (по 884 грн. на одну особу), про що повідомлено заявника (а.с. 14)

Як вбачається з результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 23.12.2016, Регіональним сервісним Центром МВС у Дніпропетровській області надано інформацію, про те, що у власності чоловіка відповідача ОСОБА_2 перебувають 2 транспортні засоби, а саме: легковий автомобіль CHERY EASTAR 1971 (2008) НОМЕР_1 з 23.10.2008 року та NISSAN ТЕАNА 2496 (2013) НОМЕР_2 з 11.02.2014 року (а.с. 6)

Право власності ОСОБА_2 на транспортний засіб NISSAN ТЕАNА 2496 (2013) НОМЕР_2 з 11.02.2014 року також підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 17)

В матеріалах справи також міститься довіреність від 07 лютого 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_2 цією довіреністю уповноважив ОСОБА_4 або ОСОБА_5 продати за ціну та на умовах на їх розсуд належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 легковий автомобіль марки CHERY EASTAR, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Для виконання вказаних у цій довіреності повноважень, представникам зокрема надано право підписати договір про відчуження (продаж) згаданого автомобіля. Вказана довіреність видана строком на 5 років (а.с. 17)

На підставі отриманої інформації рішенням Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради №1827 від 10.03.2017 припинено виплату допомоги ОСОБА_1 з 11.11.2014 по 10.05.2015 та від 10.06.2015 по 09.12.2015 на підставі абзацу 2 п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 за № 505 (а.с. 20)

Про відмову в призначенні державної допомоги повідомлено відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням № 1827 від 10.03.2017, а також 21.05.2018 за вих. № 5082 направлено на адресу відповідача ОСОБА_1 повідомлення про необхідність сплати надміру виплачених державних коштів за період з 11.11.2014 по 10.05.2015 та з 10.06.2015 по 09.12.2015 у розмірі 21179,88 грн. (а.с. 19,21)

Як вбачається з листа начальника територіального сервісного центру № 1241 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) від 29.07.2020 вих. №31/4-1241-70сл станом на 29 липня 2020 ТСЦ МВС № 1241 не володіє інформацією, щодо вчинення реєстраційних дій з транспортним засобом CHERY EASTAR, номерний знак НОМЕР_1 , на не підконтрольній (тимчасово окупованій) Україні території (а.с. 23).

Згідно довідки Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради переплата по адресній допомозі ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 11.11.2014 по 09.12.2015 складає 21179,88 грн. (а.с. 15)

В матеріалах справи також міститься копія розписки від 07.02.2014, надана представником відповідача в обґрунтування відзиву, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 60000 грн. від ОСОБА_4 як оплату за автомобіль марки CHERY EASTAR, 2008 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ). Крім того, ОСОБА_2 було оформлено нотаріальну довіреність на право користування та розпорядження вказаним автомобілем на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також передано ключі та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. З моменту оформлення даної розписки та довіреності всі права на вказаний автомобіль та відповідальність, яка може виникнути від його використання та володіння, лежить на ОСОБА_4 . Викладені обставини також підтверджено ОСОБА_4 (а.с. 60)

Так, механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до п.п. 2-3 Порядку (в редакції станом на 11.11.2014), грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Відповідно до п. 6 Порядку (в редакції станом на 11.11.2014), грошова допомога не призначається у разі, коли: у володінні сім`ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску.

Пунктами 10-11 Порядку визначено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В той же час, постановою КМУ від 26 серпня 2015 року № 636 (набрання чинності 09.09.2015) затверджено внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», зокрема зі змісту п. 6 Порядку виключено положення про наявність у володінні сім`ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів), як підставу для відмови у призначенні такої грошової допомоги.

Отже, судом встановлено, що на час звернення відповідача до позивача УСЗН із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги (11.11.2014), у власності її чоловіка ОСОБА_2 дійсно перебувало 2 транспортні засоби, що станом на той час було підставою для відмови у наданні такої допомоги, тобто відповідач ОСОБА_1 отримала грошову допомогу безпідставно.

Проте, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

За таких обставин, враховуючи положення Постанови КМУ від 26 серпня 2015 року № 636, суд вважає, що відповідач ОСОБА_6 безпідставно отримувала щомісячну адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у період з листопада 2014 року по серпень 2015 року включно у розмірі 15362,59 грн., а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтовані.

Приходячи до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідача про продаж в 2014 році одного з транспортних засобів іншій особі за довіреністю та відсутності у володінні та власності позивача та її чоловіка вказаного транспортного засобу, з огляду на наступне.

Так, загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин передбачено главою 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури належать зміст та форма договору, спосіб та місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (далі за текстом Порядок № 1388), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Пунктом 8 Порядку № 1388 (у редакції станом на 11.11.2014) передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної

посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори

купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація ( 450-2012-п ) на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) на нового власника.

Натомість, сутність та правова природа цивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Результат аналізу зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для переходу або припинення права власності на транспортний засіб у власника, за яким цей транспортний засіб зареєстровано у встановленому законом порядку, а тому право власності, яке включає в себе також повноваження з володіння, на транспортний засіб CHERY EASTAR, номерний знак НОМЕР_1 , у члена сім`ї відповідача її чоловіка ОСОБА_3 не було припинено та має враховуватися при призначенні допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 662/397/17.

Крім того, зі змісту довіреності вбачається, що довіритель уповноважив повірених на вчинення дій від його імені, у тому числі і щодо відчуження транспортного засобу (укладання та підписання договору купівлі-продажу, тощо) та його перереєстрації, однак суду не було надано доказів відчуження чи перереєстрації вказаного транспортного засобу у спірній період, тобто з лютого 2014 по грудень 2015 включно.

Разом з тим, представником відповідача було заявлено про застосування строків позовної давності за пред`явленими вимогами.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що інформація про кількість зареєстрованих транспортних засобів за чоловіком відповідача ОСОБА_2 надана Регіональним сервісним центром МВС у Дніпропетровській області 23 грудня 2016 року, проте, в матеріалах справи відсутні відмітки про дату фактичного отримання позивачем вказаної інформації.

Втім, на підставі отриманих відомостей та службової записки від 03.03.2017, Лівобережним УСЗН Дніпровської міської ради 10 березня 2017 року було винесено рішення про припинення виплати допомоги відповідачу та згодом, у травні 2018 повідомлено ОСОБА_1 про необхідність повернення надміру отриманих державних коштів за призначеною допомогою, тобто вже в березні 2017 року позивачу стало достеменно відомо про неправомірність отримання відповідачем призначеної грошової допомоги.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити початок перебігу строку позовної давності саме з моменту проведення перевірки та ухвалення відповідного рішення про припинення виплати грошової допомоги, а саме з 10.03.2017.

При цьому, до суду із даним позовом представник позивача звернувся лише 18 грудня 2021 року, тобто у будь якому випадку (чи з моменту фактичного виявлення інформації про зареєстровані права власності чи з моменту проведення перевірки та винесення рішення про припинення виплати грошової допомоги), вже після спливу встановленого законом трирічного строку позовної давності.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми надмірно сплачених коштів щомісячної державної допомоги з листопада 2014 року по серпень 2015 року включно у розмірі 15362,59 грн. також задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза визначеним законом трирічним строком позовної давності.

Питання судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст.. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову вважає за необхідне покласти такі витрати на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 23 березня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук