Ухвала

Іменем України

18 березня 2021 року

м. Київ

справа № 711/4170/19

провадження № 61-3043ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

У травні 2019 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»

(далі - Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 липня

2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 липня 2019 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 липня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 липня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання відмовлено.

07 листопада 2019 року до Черкаського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 711/4283/19 за позовом Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси

від 02 серпня2019 року.

В описовій частині апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив,

що оскаржується ухвала Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 серпня 2019 року у цивільній справі № 711/4170/19 про залишення його зустрічного позову без розгляду.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 серпня 2019 року визнано неподаною з підстав відсутності предмета апеляційного оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у справі за позовом Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід (самовідвід) головуючого у справі судді Демчика Р. В.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08 січня

2020 року провадження зупинено.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Демчика Р. В. передано для визначення судді в порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08 січня 2020 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08 січня 2020 року залишено без змін.

У березні 2020 року до Черкаського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 711/4170/19 за позовом Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси, якою розглянуто клопотання відповідача від 20 лютого 2020 року про забезпечення доказів.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси, якою розглянуто клопотання відповідача від 20 лютого 2020 року про забезпечення доказів визнано неподаною з підстав відсутності предмета апеляційного оскарження.

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати при винесенні ухвали від 11 березня 2020 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси, якою розглянуто клопотання відповідача від 20 лютого 2020 року про забезпечення доказів у вищевказаній справі, залишено без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 року заявлені позовні вимоги по суті не вирішувались, а розглядалося питання про можливість відкриття провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, підстави для прийняття додаткового рішення, про що просить заявник у справі, відсутні.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове судове рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Також до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст ухвали Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року отримано 22 січня 2021 року.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що у травні 2019 року Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 липня

2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 липня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 липня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання відмовлено.

07 листопада 2019 року до Черкаського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 711/4283/19 за позовом Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси

від 02 серпня 2019 року.

В описовій частині апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив,

що оскаржується ухвала Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 серпня 2019 року у цивільній справі № 711/4170/19 про залишення його зустрічного позову без розгляду.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 серпня 2019 року визнано неподаною з підстав відсутності предмета апеляційного оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у справі за позовом Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід (самовідвід) головуючого у справі судді Демчика Р. В.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08 січня

2020 року провадження зупинено.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Демчика Р. В. передано для визначення судді в порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08 січня 2020 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08 січня 2020 року залишено без змін.

У березні 2020 року до Черкаського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 711/4170/19 за позовом Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси, якою розглянуто клопотання відповідача від 20 лютого 2020 року про забезпечення доказів.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси, якою розглянуто клопотання відповідача від 20 лютого

2020 року про забезпечення доказів визнано неподаною з підстав відсутності предмета апеляційного оскарження.

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати при винесенні ухвали від 11 березня 2020 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси, якою розглянуто клопотання відповідача від 20 лютого 2020 року про забезпечення доказів у вищевказаній справі, залишено без задоволення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним судовим рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 209 ЦПК України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

З аналізу змісту статті 258 ЦПК України, яка регламентує види судових рішень, слідує, що рішення суду приймається по суті заявлених у справі позовних вимог.

Залишаючи без задоволення заву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд виходив з того, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 року по суті заявлені позовні вимоги не вирішувались, а розглядалося питання про можливість відкриття провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, а тому підстави для прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, про що просить заявник у справі, відсутні.

Враховуючи вищевказані обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв