УХВАЛА

23 березня 2021 року

м. Київ

справа №753/19074/17

провадження № 61-17323ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виселення без надання іншого житла,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про виселення без надання іншого житла та просила суд виселити відповідачів зі спірного нерухомого майна без надання іншого житла.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, який було продовжено ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року, а саме: для надання належним чином оформленої касаційної скарги, надання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням інших поважних причин пропуску строку.

У березні 2021 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 надала виправлену касаційну скаргу та заяву про поновлення строку касаційного оскарження, якими недоліки скарги не усунуто у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційної скарги та надання заяви про поновлення строку касаційного оскарження.

У лютому 2021 року до суду надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 , якою недоліки скарги не усунуто в повному обсязі.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд крім іншого вказав скаржнику на те, що касаційну скаргу подано поза межами строку касаційного оскарження, в зв`язку з чим скаржнику необхідно до суду надати заяву про поновлення строку касаційного оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку та надання доказів на підтвердження цих обставин.

Надаючи до суду уточнену касаційну скаргу та заяву про поновлення строку касаційного оскарження ОСОБА_1 вкотре вказала, що отримала копію оскаржуваної постанови 12 жовтня 2020 року, зазначила, що суд її зобов`язував надати заяву про поновлення строку касаційного оскарження з зазначенням причин пропуску цього строку, підтверджених належними доказами, проте, жодних доказів суду скаржник вкотре не надала (копії конверту, в якому скаржник отримала копію оскаржуваного судового рішення, копії розписки про отримання примірника оскаржуваного судового рішення тощо). Крім того, навіть за умови отримання скаржником копії оскаржуваної постанови 12 жовтня 2020 року встановлений статтею 390 ЦПК України тридцятиденний строк, протягом якого у особи виникає право на поновлення строку касаційного оскарження, пропущеного з поважних причин, сплинув 11 листопада 2020 року, а касаційна скарга подана засобами поштового зв`язку 18 листопада 2020 року, тобто, поза межами вищевказаного строку, проте, скаржник не наводить поважні причини, які завадили їй звернутися до суду в строк до 11 листопада 2020 року.

Оскільки скаржник у встановлений судом строк не усунула недоліки касаційної скарги в частині надання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку касаційного оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку, то це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог статей 393-394 ЦПК України.

Проте, суд бере до уваги те, що з моменту складання повного тексту оскаржуваної постанови до моменту її отримання скаржником пройшов незначний проміжок часу, враховуючи можливі затримки в пересиланні кореспонденції відділеннями поштового зв`язку, а також те, що скаржник звертається до суду особисто, без допомоги адвоката, не володіє необхідними навиками в сфері юриспруденції, являється особою з інвалідністю другої групи за станом здоров`я, з метою недопущення обмеження принципу доступу особи до правосуддя Верховний Суд дійшов висновку щодо доцільності повернення касаційної скарги позивачу.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу можливості на повторне звернення до суду.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш