Єдиний унікальний номер справи 235/1795/20
Номер провадження 6/235/72/21
У Х В А Л А
22 березня 2021 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді: Клікунової А.С.,
за участю секретаря судового засідання: Нагорної К. В.,
представника заявника: ОСОБА_2 ,
представника боржника: ОСОБА_4 ,
представників заінтересованих осіб: Варюхи С. М, Клещевнікова М. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (стягувач), ОСОБА_3 (боржник), заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Донецької області, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області, Державний виконавець Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клещевніков М.І., про заміну порядку виконання судового рішення, -
3 лютого 2021 року на розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій порушено питання зміни порядку виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 серпня 2020 року, яким було вирішено відібрати малолітнього ОСОБА_5 у ОСОБА_3 та повернути (передати) матері ОСОБА_1 , з якою проживала дитина до самочинної зміни батьком місця проживання, визначивши місцем проведення виконавчих дій навчальний заклад, де навчається ОСОБА_5 , а саме загальноосвітня школи І-ІІІ ступенів №2 Покровської міської ради Донецької області, із залученням до проведення виконавчих дій адміністрацію загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Покровської міської ради Донецької області, представника Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області та представника Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області, без залучення до участі боржника та інших сторонніх осіб, які можуть психологічно впливати на дитину.
Ухвалою суду від 5 лютого 2021 року провадження за заявою було відкрите та призначене до розгляду на 15 лютого 2021 року без виклику сторін на підставі наданих письмових доказів.
Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. На примусовому виконанні Покровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження № 62761918 за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 серпня 2020 року, яким було вирішено відібрати малолітнього ОСОБА_5 у ОСОБА_3 та повернути (передати) матері ОСОБА_1 , з якою проживала дитина до самочинної зміни батьком місця проживання.
Постановою Донецького апеляційного суду від 11.11.2020 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 серпня 2020 рокубуло залишено без змін.
В ході виконання судового рішення державним виконавцем здійснювалися виконавчі дії:
-28.08.2020 року державним виконавцем Пахомовою А. М. було здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 . На час здійснення виходу боржник двері не відчинив, дитину стягувачу не передав, про що було складено акт державного виконавця від 17.08.2020 року;
-28.08.2020 року державним виконавцем Пахомовою А. М. було здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 . На час здійснення виходу дитина знаходилась під психологічним впливом боржника, а тому за його вказівкою дитина висловила відмову від повернення до матері, про що було складено акт державного виконавця;
-08.12.2020 року державним виконавцем Клещевніковим М. І. було здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 . На час здійснення виконавчої дії дитина висловила відмову від повернення до матері, про що було складено акт державного виконавця;
-21.01.2021 року державний виконавець Клещевніков М. І. направив сторонам виконавчого провадження повідомлення про вчинення виконавчих дій, за яким державний виконавець вирішив повторно провести виконавчі дії щодо виконання вимог виконавчого документа. Дії було вирішено проводити 29.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .
-29.01.2021 року стягувач разом з представником стягувача прибули до визначеного державним виконавцем місця проведення виконавчих дій. За місцем проживання боржника окрім нього вже знаходились державний виконавець та представник боржника, а також дружина боржника та малолітній син сторін. Під час проведення виконавчих дій державний виконавець лише коротко з`ясував думку дитини про її бажання повернутися до матері, і, як тільки дитина під психологічним впливом боржника висловила свою відмову, то державний виконавець склав відповідний акт.
Зазначені обставини, на думку стягувача вказують на упереджене ставлення та ухилення державного виконавця від вчинення виконавчих дій, спрямованих на реальне виконання судового рішення.
Тому, стягувач ОСОБА_1 вважає, що дієвим способом виконання судового рішення має бути змінення способу його виконання, а саме усунення від участі у відібранні дитини боржника та інших сторонніх осіб, які можуть психологічно впливати на дитину. При цьому, увага суду акцентована, що ініціювання питання зміни порядку виконання рішення суду направлене на організацію та створення умов для його реального виконання.
Боржник ОСОБА_3 надав письмові пояснення на заяву стягувача ОСОБА_1 в яких категорично заперечував проти задоволення заяви про зміни порядку виконання судового рішення, оскільки в разі його задоволення будуть порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч. 1 ст. 19, якою передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Крім того, боржник надав знімки зроблені з переписки боржника та стягувача, які вказують на взаємно узгоджені дії сторін, спрямовані на виконання рішення суду, але з урахуванням інтересів малолітнього сина.
Заявник (скаржник) ОСОБА_1 , її представник адвокат Сакун В. А. (діє на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру адвоката) в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні.
Заінтересовані особи:
- Державний виконавець Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Клещевніков М. І. з`явився в судове засідання, просив відмовити в задоволенні заяви скаржника, як такої, що порушує конституційні права боржника, малолітньої дитини та не сприяє виконанню судового рішення.
- Боржник ОСОБА_3 та його представник адвокат Рамазанов Р. Р. (діє на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру адвоката) в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаної заяви та наполягали на тому, що боржник жодним чином не перешкоджає виконанню судового рішення, а навпаки з свого боку, сприяв його виконанню але малолітній син не виявив бажання повернутися до матері і висловив свою думку в її присутності.
- Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Мирноградської міської ради (уповноважена довіреністю) надала заяву про розгляд справи в її відсутність, при цьому позицію щодо заявлених вимог не висловлено.
- Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Покровської міської ради Варюха С. М. (уповноважена довіреністю) в судовому засідання заперечувала проти задоволення заяви про зміну порядку виконання судового рішення просила в її задоволенні відмовити, оскільки державним виконавцем та іншими учасниками виконавчої дії були застосовані всі можливі заходи, спрямовані на виконання рішення суду, але малолітній дійсно відмовився повертатися до матері, а застосовувати інші заходи впливу на малолітнього ОСОБА_5 не допустимо.
Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини.
Постановою Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 07.08.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 62761918 на підставі виконавчого листа № 235/1795/20, виданого 06.08.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області відповідно до рішення про відібрати малолітнього ОСОБА_5 у ОСОБА_3 та повернути (передати) матері ОСОБА_1 , з якою проживала дитина до самочинної зміни батьком місця проживання(а.с. 4)
Копія постанови Донецького апеляційного суду по справі № 22-ц/804/3132/20 від 11.11.2020 року долучено до матеріалів скарги (а.с. 20-26).
Розглядаючи заяву, з наданням правової оцінки вимог ОСОБА_6 , - суд зазначає наступне.
Згідно з нормами Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.
Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може змінити спосіб і порядок виконання рішення.
Згідно ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» (п. 10) - при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
З сукупності зазначеного вбачається, що на законодавчому рівні встановлено критерій визначення підстав для зміни способу виконання рішення суду - це наявність обставин, які ускладнюють його виконання. При цьому, обставинами, які ускладнюють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених в ньому.
Зі змісту розглядуваної заяви вбачається позиція ОСОБА_1 щодо неможливості виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.08.2020 року є умисне ухилення боржника від його виконання. Тобто психологічний тиск, який він здійснює на малолітнього сина, який призводить до небажання останнього повернутися до матері. Така позиція заявника не знайшла свого підтвердження під час розгляду вказаної заяви.
До того ж судом досліджені надані боржником ОСОБА_3 психологічні висновки про особливості психологічного розвитку малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.08.2020 року та від 27.01.2021 року згідно яких «Мотив вибору проживання з батьком досить чітко простежується у грі. В результаті ігрової діяльності неодноразово спостерігається відмова дитини від проживання з рідною матір`ю через її відмову від сумісної ігрової діяльності. Проте дитини не відмовляється від періодичного обмеженого у часів спілкування з рідною матір`ю», «Хлопець не хоче залишатися з матір`ю наодинці, тому що боїться, що вона його вкраде. Проте дитина не відмовляється від періодичного обмеженого у часі спілкування з рідною матір`ю на території і в присутності батька.»
Згідно ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення суду, суд погоджується з позицією боржника щодо недопустимості усунення його участі у вчиненні виконавчих дій.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
В контексті цих правових норм, - суд зазначає, що зміна способу виконання судового рішення, яку ініційовано стягувачем ОСОБА_1 - не ґрунтується на нормах закону.
Відтак, заявлені вимоги задоволенню не підлягають задоволенню.
Приймаючи таку ухвалу, суд наголошує, що виконання судового рішення у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» зауважує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, зміна способу виконання судового рішення не може здійснюватись на незаконних підставах.
Згідно ч. 7 ст. 435 ЦПК України про зміну способу та порядку виконання судового рішення постановляється ухвала.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
Заяву ОСОБА_1 (стягувач), ОСОБА_3 (боржник), заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Донецької області, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області, Державний виконавець Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клещевніков М.І., про зміну способу виконання рішення залишити без задоволення.
Дата складання повного тексту ухвали 26.03.2021 року.
В розумінні ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 року строки визначені, зокрема, статтею 354 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя: