Справа № 646/7550/20
№ провадження 2/646/754/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

24 березня 2021 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова

під головуванням суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняСаламахи В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Червонозаводського районного суду міста Харкова у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 17390,00 грн. та трьох відсотків річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання в сумі 521,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 27 лютого 2018 року відповідач ОСОБА_2 взяв у позивача в позику грошові кошти в сумі 550 доларів США та 2540,00 грн., з умовою повернення до 25 квітня 2018 року, про що ОСОБА_2 позивачу було надано письмову розписку. Однак, у домовлені терміни суму позики позивачу не повернуто, що стало підставою для звернення до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не подав. На підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З наданої суду розписки встановлено, що 27 лютого 2018 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 у позику грошові кошти у валюті долар США в сумі 550,00 доларів США, а також у валюті українська гривня в сумі 2540,00 грн., які зобов`язувався повернути до 25 квітня 2018 року. На розписці наявний підпис позичальника ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Так як з розписки вбачається досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору позики, а саме суми позики, умов надання позики, строку її повернення, що засвідчено підписом позичальника, суд прийшов до висновку про додержання позичальником ОСОБА_2 та позичкодавцем ОСОБА_1 вимог закону про письмову форму договору позики, отже, про дійсність договору позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так як строк договору позики сплинув, а ОСОБА_2 суму позики не повернув, на що вказує наявність у ОСОБА_1 оригіналу розписки, суд вбачає правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в розмірі 550 доларів США та 2540,00 грн.

Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З огляду на зазначену норму, а також зміст розписки ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість у іноземній валюті за договором позики у сумі, еквівалентній 550,00 доларам США за офіційним курсом НБУ на момент розгляду справи, який складає 2772,95 грн. за 100,00 доларів США. Отже, з відповідача стягненню підлягають кошти в сумі: 550 * 27,7295 + 2540,00 = 15251,23 грн. + 2540,00 грн. = 17791,23 грн.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 17390,00 грн. Виходячи із засад диспозитивності, передбачених ст.13 ЦПК України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в межах заявлених позивачем вимог, тобто у розмірі 17390,00 грн.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розписки позичальника ОСОБА_2 вбачається, що інший розмір процентів у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання сторони не визначали. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних від простроченої суми.

На час розгляду справи судом ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобов`язання за період з 26 квітня 2018 року по 24 березня 2021 року, що складає 1064 дні.

Отже, неустойка у виді 3 % річних, що підлягає нарахуванню відповідачу у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання по поверненню позики, складає: 17791,23грн. * 3 % * 1064 / 365 = 1555,88 грн.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання по поверненню позики у розмірі 521,70 грн. Виходячи із засад диспозитивності, передбачених ст.13 ЦПК України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача вказаної вище відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики в межах заявлених позивачем вимог, тобто у розмірі 521,70 грн.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню: неповернута позика в сумі 17390,00 грн., а також три проценти річних в сумі 521,70 грн., а всього 17911,70 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 554, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17390 (сімнадцять тисяч триста дев`яносто) грн. 00 коп. заборгованості за договором позики, а також 521 (п`ятсот двадцять одну) грн. 70 коп. трьох відсотків річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, а всього 17911 (сімнадцять тисяч дев`ятсот одинадцять) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина