Справа № 524/2353/21
Провадження № 2/524/2212/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Вінтоняк Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна щодо правової дискримінації державою України та повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з частиною другою статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Тлумачення частини другої статті 48 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду.

Позивачами подано позов до держави України без зазначення органів державної влади, які мають представляти державу у вказаній справі, їх повного найменування, місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, як того вимагають положення п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, в позовній заяві не визначено конкретні способи захисту прав або інтересів позивачів відповідно до переліку, визначеного ст. 16 ЦК України, та не зазначено конкретних доказів на підтвердження кожної із позовних вимог.

Так, позовні вимоги позивачів щодо поновлення майнових прав та скасування недостовірної інформації по обтяженням та реєстрації права власності за третіми особами, скасувати арешти в державних реєстрах права власності, речових прав , обтяжень, іпотеки щодо нежилого приміщення, площею 875,2 кв.м , що знаходиться по АДРЕСА_1 та нежилого приміщення, площею 661,9 кв.м, по АДРЕСА_2 , що є законною власністю ОСОБА_1 та ТОВ фірма «САКС» та її як засновниці, вилучити, скасувати, спростувати недостовірну інформацію у вказаних реєстрах та службових документах є неконкретизованими, оскільки не містять відповідних відомостей щодо обтяжень, які позивачі просять скасувати.

Також позивачами не конкретизовано яку саме недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 держава Україна та її органи влади виготовляли, використовували та розповсюджували, що, на їх думку, становить правову дискримінацію, не наведено обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги; не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини.

Позовні вимоги про зобов`язання Держави Україна повернути ОСОБА_2 майно (грошові кошти) в сумі, приблизно 100000 грн., які безпідставно вилучені, а також про зобов`язання передати усі матеріали за зверненнями позивачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відшкодування неотриманих доходів на користь ОСОБА_1 , позивачами не конкретизовано та не надано відповідних доказів на підтвердження заявлених вимог.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам, всі надані позивачами копії письмових доказів не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення).

Як передбачено ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, позивачу надається строк для усунення недоліків, що не перевищує п`яти днів з дня отримання цієї ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до держави Україна щодо правової дискримінації державою України та повернення майна залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків тривалістю 5 днів з дня отримання даної ухвали, попередивши, що у разі невиконання ухвали, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк