РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 березня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа №569/19422/20

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13 червня 2006 року, згідно розпорядження ВАТ "Рівнеазот" за№105 від 13.06.2006р., ОСОБА_1 надано в користування кімнату АДРЕСА_1 . 17 липня 2006 року на підставі ордеру №221 від 13.06.2006 року вона була поселена у вказану кімнату. В 2013 році гуртожиток, в якому розміщена кімната, що по АДРЕСА_2 , був переданий в комунальну власність міста Рівне. Згодом, згідно рішення Рівненької міської ради № 5125 від 26.03.2015 року вказаний гуртожиток передано на баланс Об"єднання співвласників гуртожитку "Дружне". З моменту поселення, а саме з 2006 року ОСОБА_1 та її сім"я постійно проживали та користувалися наданою кімнатою в гуртожитку.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2017 року у справі № 569/12961/16-ц позов ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 право постійного проживання в житловому приміщенні, кімнаті № НОМЕР_1 в гуртожитку, що по АДРЕСА_2 . Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 житловим приміщенням, кімнатою АДРЕСА_1 , з 17.07.2006 року - моменту вселення та до цього часу.

25 вересня 2017 року ОСОБА_1 набула право спільної часткової власності на кімнату № НОМЕР_1 шляхом приватизації 27/100 секції XXIV, в якій розміщена кімната, згідно свідоцтва про право власності виконавчого комітету Рівненської міської ради. Згодом в листопаді 2017 року за згодою ОСОБА_1 в кімнату був поселений брат, ОСОБА_8 .

Проте, у вересні 2020 року, отримавши адресну картку, їй стало відомо, що в кімнаті обліковується зареєстрованою ОСОБА_2 .. Вважає, що в спірній кімнаті з безпідставних причин була зареєстрована відповідачка, яка в дійсності з 2016 року жодного дня не користувалася та не проживала в кімнаті, оскільки весь цей час кімнатою користується сім"я ОСОБА_1 .. Відповідач з 2006 року не проживає за адресою своєї реєстрації в кімнаті АДРЕСА_3 , немає жодного правочину, що б встановлював для неї право користування житлом, а отже вона не має це право. Водночас, реєстрація відповідача за вказаною кімнатою порушує право власності позивача та її сім"ї.

Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 січня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень.

Ухвалою суду від 12 січня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 лютого 2021 року.

В судове засідання представник позивача подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2006 року згідно розпорядження ВАТ "Рівнеазот" №105, ОСОБА_9 надано в користування кімнату АДРЕСА_1 , що стверджується Ордером №221 від 13 червня 2006 року.

01 квітня 2015 року між ОСББ "Дружне" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку (гуртожитку) АДРЕСА_2 .

Згідно Актів про проживання особи за місцем реєстрації від 05 жовтня 2015 року, 14 січня 2016 року, 07 квітня 2016 року та 05 вересня 2016 року затверджених головою ОСББ Дружне" ОСОБА_10 підтверджується, що у кім. АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 разом із сім"єю.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2017 року у справі № 569/12961/16-ц позов ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 право постійного проживання в житловому приміщенні, кімнаті № НОМЕР_1 в гуртожитку, що по АДРЕСА_2 . Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 житловим приміщенням, кімнатою АДРЕСА_1 , з 17.07.2006 року - моменту вселення та до цього часу.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 та членам її сім"ї: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить кімната, що знаходиться в за адресою: АДРЕСА_4 на підставі Свідоцтва про право власності від 25 вересня 2017 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства ВК РМР.

Відповідно Адресної картки м.Рівне та листа Управління забезпечення надання адміністративних послуг у м.Рівне вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Згідно Актів про непроживання особи за місцем реєстрації від 25 вересня 2020 року, 30 жовтня 2020 року та 20 листопада 2020 року, затверджених головою ОСББ Дружне" Конощук М.В. підтверджується, що ОСОБА_2 не проживає у кім. АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області від 09.12.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 02.12.1997.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Вимоги про відшкодування судових витрат не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складене 26 березня 2021 року.

Суддя -