490/529/21 24.03.2021
н/п 2/490/2319/2021
Справа № 490/529/21
н/п 2/490/2319/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», про звільнення майна з під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач, Центральний ВДВС у м. Миколаєві), в якому просив ухвалити рішення, зняти арешт з нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладені постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Богданової В.Ф. від 01.11.2012 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 13218546, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав на те, що в процесі виконання виконавчого листа № ц-12-659/11, виданого 20 вересня 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва, щодо стягнення з нього заборгованості по кредитному договору в сумі 60 226,01 грн на користь ПАТ «Кредитпромбанк», накладено арешт на належне йому майно (житловий будинок АДРЕСА_1 ). Позивач вказує на те, що накладений на його майно арешт перешкоджає реалізації його права власника цього майна.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк».

У судове засідання 19 березня 2021 року до суду з`явився позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 .

Від відповідача Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без участі його представника за наявними у справі доказами.

Представник третьої особи до суду не з`явився, представником позивача надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з якого слідує, що ПАТ «Кредитпромбанк» припинено як юридичну особу, про що зроблено запис № 060002930.

Позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення позивача та його представника, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2011 року, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» стягнуто заборгованість по кредитному договору №13/027/07-Z від 08.11.2007 року в розмірі 59510 грн 91 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк» про розірвання кредитного договору відмовлено.

Дане рішення набрало законної сили та звернуто до примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Богдановою В.Ф. від 19 березня 2012 року відкрито виконавче провадження № 31718416 з виконання означеного рішення суду.

01 листопада 2012 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Богданової В.Ф. накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зроблено відповідний запис № 13218546 про арешт цього майна.

Надалі постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Звєряковим М.М. виконавчий документ повернуто стягувачу.

У січні 2021 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням зняти накладений під час здійснення виконавчого провадження арешт на майно позивача.

У відповідь на це звернення відповідач листом від 20 січня 2021 року № 3090 зазначив, що виконавче провадження № 31718416 знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання. Крім того, відповідач з посиланням на приписи статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» вказав на те, що арешт, накладений на майно може бути знятий за рішенням суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до приписів пункту 3.17 розділу ІІІ Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, в редакції станом на 07 червня 2013 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

З матеріалів справи слідує, що державний виконавець, повертаючи 29 серпня 2013 року виконавчий лист не вирішив питання про зняття арешту з житлового будинку ОСОБА_1 , який розташований у АДРЕСА_1 .

Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом запис про арешт означеного житлового будинку наявний у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 13218546.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження майном.

Відповідно до відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06 січня 2021 року ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

За такого накладений державним виконавцем арешт на майно позивача є перешкодою у здійсненні ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про зняття цього арешту слід також встановити, чи не порушить це права стягувача у виконавчому провадженні № 31718416, під час здійснення якого і було накладено арешт. У даному випадку стягувачем є ПАТ «Кредитпромбанк».

Із матеріалів справи слідує, що право вимоги за кредитним договором №13/027/07-Z від 08 листопада 2007 року та іпотечним договором від 08 листопада 2007 року, які укладені між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», було переуступлено АТ «Дельта Банк».

Надалі за заявою АТ «Дельта Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. видано виконавчий напис за № 928, за яким запропоновано звернути стягнення на майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2016 року у справі № 490/520/16-ц цей напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Право вимоги за кредитним договором №13/027/07-Z від 08 листопада 2007 року та іпотечним договором від 08 листопада 2007 року АТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» (договір від 08 червня 20148 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 659).

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 163-03-09/18 від 03 вересня 2018 року, укладеним між ТОВ «Перший інвестиційний клуб» та ОСОБА_1 , право вимоги за кредитним договором №13/027/07-Z від 08 листопада 2007 року перейшло до ОСОБА_1 .

Крім того, 03 вересня 2018 року між ТОВ «Перший інвестиційний Клуб» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передано право вимоги за іпотечним договором від 08 листопада 2007 року, укладеним між ним та ВАТ «Кредитпромбанк».

Отже, право вимоги за кредитним договором від №13/027/07-Z від 08 листопада 2007 року та іпотечним договором від 08 листопада 2007 року на даний час належить ОСОБА_1 , тобто позивачу у цій справі.

За такого скасування арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 не порушить права кредитора за кредитним договором та стягувача у виконавчому провадженні, під час здійснення якого і було накладено арешт на це майно.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі та зняття арешту з нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладені постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Богданової В.Ф. ВП № 31718416 від 01 листопада 2012 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 13218546.

Керуючись ст. ст. 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладені постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Богданової В.Ф. ВП № 31718416 від 01 листопада 2012 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 13218546.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено 24 березня 2021 року.

Суддя Л.М. Шолох