ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1370/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю сторін:

позивач не з`явився;

відповідач не з`явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.10.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/4006/74/47403, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 80 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,25 % річних, строком до 16.10.2026 року. Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, визначені договором, та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем укладено договір поруки № 011/08-19/103-014/4006/74/47403 від 16.10.2006 року. За умовами договору поруки позивач (поручитель) прийняв на себе зобов`язання здійснити виконання боргових зобов`язань відповідача по кредитному договору в повному обсязі.

Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до відповідача та позивача (як поручителя) із листами від 21.02.2017 року №114/5-91972 та 114/5-91972, у яких повідомляло відповідача (позичальника) та позивача (поручителя) про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором та необхідність її погашення.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року по справі № 755/6552/17 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до відповідача та позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з відповідача та позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/4006/74/47403 від 16.10.2006 року в розмірі 62 672,39 доларів США, еквівалент 1 734 096,90 грн. (один мільйон сімсот тридцять чотири тисячі дев`яносто шість грн. 90 коп.) та судовий збір в розмірі 26 011,45 грн.

Позивачем було сплачено Банку суму заборгованості відповідача за кредитним договором в загальному розмірі 13 000 доларів США, що підтверджується квитанцією про оплату від 21.10.2017 року на суму 7 421, 00 долар США (еквівалент 199 100, 90 грн.) та квитанцією про оплату від 30.03.2018 року на суму 5 579, 00 долар США (еквівалент 148 086, 15 грн).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2020 року відкрито провадження у даній справи та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2021 року призначено справу до розгляду по суті та закрито підготовче засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких клопотань з процесуальних питань, зокрема про відкладення розгляду справи з належним підтвердженням поважних причин неприбуття у судове засідання, від неї не надходило.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Суд бере до уваги, що відповідач була належним чином повідомлена у відповідності до вимог ЦПК України про час та місце судового розгляду справи, а враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторони відповідача, яка була належним чином повідомлена про день та час судового засідання.

Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив обставини та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.10.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/4006/74/47403, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 80 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,25 % річних, строком до 16.10.2026 року. Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, визначені договором, та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем укладено договір поруки № 011/08-19/103-014/4006/74/47403 від 16.10.2006 року. За умовами договору поруки поручитель прийняв на себе зобов`язання здійснити виконання боргових зобов`язань в повному обсязі.

16.10.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно умов якої кредитний договір був доповнений п. 5.8, яким визначено, що в разі звільнення позичальника з АТ «Райффайзен Банк Аваль» вона зобов`язується здійснити повернення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів, або протягом 10 днів з дати звільнення переоформити весь залишок боргу на загальних підставах під діючу на той час процентну ставку за кредитами згідно тарифів банк.

16.10.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено Додаткову угоду, якою позичальник зобов`язалась передати в заставу банку майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

02.03.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено Додаткову угоду, якою змінено відсоткову ставку по кредиту - 12,50% річних.

27.04.2007 року Додатковою угодою між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем зменшено відсоткову ставку до 10,1 % річних, та викладено пп. 1.4-1.8 в новій редакції.

08.01.2009 року Додатковою угодою між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем змінено відсоткову ставку з 08.01.2009 року на 12 місяців до 4,1 % річних, та складено новий Графік погашення кредиту.

05.01.2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено Додаткову угоду № 4, якою з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, на строк з 16.01.2010 року по 15.01.2011 року встановили відсоткову ставку у розмірі 4,1 % річних, та складено новий Графік погашення кредиту.

11.01.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено Додаткову угоду № 5, якою на строк з 16.01.2011 року до 15.01.2012 року встановили відсоткову ставку у розмірі 5,10 % річних, складено новий Графік погашення боргу.

Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до відповідача та позивача (як поручителя) із листами від 21.02.2017 року №114/5-91972 та 114/5-91972, у яких повідомляло позичальника та поручителя про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором та необхідність її погашення.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року по справі № 755/6552/17 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до відповідача та позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з відповідача та позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/4006/74/47403 від 16.10.2006 року в розмірі 62 672,39 доларів США, еквівалент 1 734 096,90 грн. (один мільйон сімсот тридцять чотири тисячі дев`яносто шість грн. 90 коп.) та судовий збір в розмірі 26 011,45 грн.

30.03.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем укладено додаткову угоду до договору поруки № 011/08-19/103-014/4006/74/47403 від 16.10.2006 року, згідно умов якої Банк та Поручитель домовились внести зміни до пунктів 1.2, 2.1 та 3.1 вищезазначеного договору поруки, та викласти їх у наступній редакції:

«Пункт 1.2. Сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язанням Боржника - ОСОБА_2 , які виникають з кредитного договору №014/4006/74/47403 від 16.10.2006 року, додаткової угоди №1 від 16.10.2006 р, додаткової угоди б/н від 16.10.2016 р., додаткової угоди б/н від 02.03.2007 р., додаткової угоди б/н від 27.04.2007 р., додаткової угоди б/н від 08.01.2009 р., додаткової угоди № 4 від 05.01.2010 р., додаткової угоди № 5 від 11.01.2011 р. та всіх інших додаткових угод, що можуть бути укладені в майбутньому частково, в загальній сумі 13 000 доларів США сукупно за весь час дії Договору поруки.

Пункт 2.1. Сторони договору визначають, що у порядку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що Боржник, але не більше 13 000 доларів США сукупно за весь час дії Договору поруки, включаючи плату основного боргу за договором, нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки.

Пункт 3.1. Сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель и Боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором у відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, але зобов`язання Поручителя за цим Договором Поруки обмежуються сумою 13 000 доларів США сукупно за весь час дії Договору Поруки у відповідності до ч. 2 ст. 554 ЦК України».

Позивачем було сплачено Банку суму заборгованості відповідача за кредитним договором в загальному розмірі 13 000 доларів США, що підтверджується квитанцією про оплату від 21.10.2017 року на суму 7 421, 00 долар США (еквівалент 199 100, 90 грн.) та квитанцією про оплату від 30.03.2018 року на суму 5 579, 00 долар США (еквівалент 148 086, 15 грн).

Отже, позивачем виконано в повному обсязі обов`язок Поручителя за Договором Поруки № 011/08-19/103-014/4006/74/47403 від 16.10.2006 року та Додаткової угоди до нього від 30.03.2018 року та сплачено на користь ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль» в якості погашення заборгованості відповідача за кредитним договором загальну суму в розмірі 13 000 доларів США (еквівалент 347 187, 05 грн. на дату здійснення платежів).

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Умовами договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

За змістом частини першої статті 546 та статті 547 ЦК України порука є одним із видів забезпечення зобов`язання, стосовно якого передбачено обов`язкове дотримання письмової форми.

Частинами першою та другою статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша та друга статті 554 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Оскільки порука є договірним зобов`язанням, стосовно якого передбачено обов`язкове дотримання письмової форми (частина перша статті 547 ЦК України), моментом укладення такого договору є досягнення згоди з усіх істотних умов, унаслідок чого у сторін виникають взаємні права та обов`язки

З урахуванням статей 553-554 ЦК договір поруки укладається кредитором за зобов`язаннями, які забезпечуються порукою, і поручителем.

Оскільки позичальник є не стороною договору поруки, а стороною у зобов`язанні, забезпеченому порукою, чинне законодавство України не передбачає обов`язку кредитора чи поручителя отримувати згоду позичальника на укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Таким чином, кожен з поручителів в разі виконання обов`язку на користь кредитора має право звернутися до боржника із зворотною вимогою.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач виконав свої обов`язки поручителя перед банком щодо погашення заборгованості відповідача за кредитним договором в частині, що становить 13 000 доларів США (еквівалент 347 187, 05 грн. на дату здійснення платежів), та набув права вимоги до відповідача на зазначену суму.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати в порядку регресу у розмірі 347 187, 05 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись стст. 11,544, 546, 547, 553-556, 610, 626, 628,629 Цивільного кодексу України, стст. 141, 274-279, 280-282, 263-265, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти у порядку регресу у розмірі 347 187,05 грн. та судовий збір у розмірі 3 471,87 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.