Справа №295/2716/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» про визнання недійсним та скасування звіту про незалежну оцінку, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2021 р. позивач звернувся до суду позовом, в якому просить, зокрема, визнати недійсними висновок ТОВ «Перша земельна агенція» про вартість майна від 15.02.2021 року та висновок ТОВ «Перша земельна агенція» про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 15.02.2021 року та скасувати вказані висновки.

23.03.2021 року до провадження судді Чішман Л.М. передано заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 60680878 щодо примусового стягнення виконавчого листа №2-354/12 та заборони приватному виконавцю ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії з реалізації майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка становить 57/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 .

В обгрунтування заяви вказано, що невжиття вказаних заходів призведе до незаконного стягнення коштів із заробітної плати позивача, які не можуть бути стягнуті з заявника, що в подальшому ускладнить ефективний захист та поновлення його прав та інтересів в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частин 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Оцінюючи обставини, які наведені заявником в обгрунтування заявлених вимог, суд дійшов висновку про їх недоведеність.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на підставі виконавчого листа від 17.10.2012 року виданого за рішенням Богунського районного суду м.Житомира проводиться стягнення з ОСОБА_1 на корсть АТ "Райффайзен Банк Аваль" ( правонаступик ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінансгруп") заборгованості за кредитним договором в сумі 1651746,90 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Волковою Є.О. описано та накладено арешт на майно ОСОБА_1

ТОВ «Перша земельна агенція» складено висновок про вартість майна від 15.02.2021 року та висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 15.02.2021 року, які позивач просить скасувати.

В обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 вказав про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до незаконного проведення стягнення за рахунок заробітної плати, проте заявником не обгрунтовано, чому саме не може бути проведено стягнення за рахунок доходів боржника.

З урахуванням обсягу позовних вимог, заявником не наведено жодного обгрунтування та не доведено суду, що невжиття таких заходів може призвести до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду.

Крім того, недопустимим є забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, що передбачено пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі чого, суд дійшов висновку, що заявником не виконано обов`язок доказування наявності обставин, які б свідчили, що невжиття таких заходів може призвести до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, а відтак суд вімовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман