Справа № 405/7853/16-ц
Провадження №2-о/405/100/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі Селянкіній А.В., Гершкул М.В., Нетесі С.М., Гаврилюк Ю.В.,

за участю учасників справи:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

та представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький в порядку окремого провадження цивільну справу № 405/7853/16-ц за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кіровоградська обласна державна адміністрація, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити юридичний факт факт проведення ним ( ОСОБА_1 ) ремонтних робіт в населених пунктах Кам`янка та Іванівка 13, 14, 15, 16, 29 та 30 червня 1986 року, та в населених пунктах Купувате та Опачичі 17, 18, 19, 27 та 28 червня 1986 року, а також факт призову з запасу на спеціальні збори та залучення його ( ОСОБА_1 ) до виконання службових обов`язків у складі військ урядового зв`язку КДБ УРСР в районі Рижого лісу.

На обґрунтування заяви зазначив, що 08 червня 1986 року керівництвом ПМК -1 тресту «Кіровоградспецсільгоспмонтаж» на транспортному засобі ГАЗ 53 «Укомплектована пересувна майстерня» для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС його ( ОСОБА_1 ), в якості водія, зварювальника ОСОБА_4 та слюсаря-сантехніка ОСОБА_5 , було направлено у відрядження на Базу рибного господарства села Сукачі, де, прибувши увечері на місце призначення, їх було перенаправлено до селища Нові Ладижичі, що є фактично протилежною окраїною с. Сукачі, для будівництва житла переселенців з 30-ти км зони. Так, з 09 червня 1986 року по 30 червня 1986 року їх бригада виконувала різнопланові ремонтні роботи в наступних населених пунктах згідно з маршрутами: маршрут 1 за місцем командування, БРГ села Сукачі, с. Сукачі, с. Нові Ладижичі (09.06.1986 12.06.1986), маршрут 2 БРГ села Сукачі, у села Прибірськ, Оране, Зорин, Горностайпіль, Губин, Кам`янка, Іванівка (13.06.1986 16.06.1986 року, 29.06.1986 30.06.1986), маршрут 3 БРГ села Сукачі, у селах Прибірськ, Оране, Зорин, Горностайпіль, Губин, Купувате, Опачичі (17.06.1986 19.06.1986 року, 27.06.1986 28.06.1986), маршрут 4 БРГ села Сукачі, Макарівка, Мала Макарівка, Русаки, Федорівка ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), маршрут 5 БРГ села Сукачі, Іванків, Запрудка, Шпилі, Димер (24.06.1986 року), маршрут 6 БРГ села Сукачі, с. Обуховичі, с. Станишівка (26.06.1986). При цьому, згідно Додатку № 1 до постанови КМУ УРСР від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» населені пункти Кам`янка, Іванівка, Купувате, Опачичі, в яких працювала бригада, відносяться до зони відчуження, яка на той час називалась 30-ти км зона. Також, заявник зазначив, що в період з 20 червня 1986 року по 23 червня 1986 року їх пересувну бригаду було залучено, як військовозобов`язаних запасу, 8-им відділом (невідомої заявнику) військової частини КДБ УРСР до виконання службових обов`язків по ремонту військової техніки поблизу залізничної станції Янів, що також відноситься до зони відчуження. Бригада відбуксирувала військовий автотранспорт, з послідуючим його ремонтом, до місця розташування одного із пересувних вузлів урядового зв`язку КДБ УРСР, що знаходилась в районі Рижого лісу, де і сьогодні показники радіаційного фону перевищують нормативи в 10-ть разів. Зранку він ( ОСОБА_1 ) розвозив військових зв`язківців між аналогічними вузлами зв`язку, розташованими в районі Рижого Лісу та міста Прип`ять, після чого з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ремонтували військову автотехніку пересувного вузлу урядового зв`язку КДБ УРСР. При цьому, їх бригада повністю перебувала на утриманні даного вузлу (їжа, житло, пальне для автомобіля), дотримувалася їх розпорядку та підпорядковувалась наказам командира. До пересувного вузла урядового зв`язку КДБ УРСР бригада рухалась за наступним маршрутом: з БРГ села Сукачі через Прибірськ, Оране, КПП «Дитятки», Чорнобиль -2, окраїною міста Чорнобиль в напрямку станції Янів. В свою чергу, на КПП «Дитятки» представник в/ч КДБ УРСР оформив для членів бригади пропуски, а він ( ОСОБА_1 ) додатково зареєструвався в журналі з зазначенням даних посвідчення водія та даних з технічного паспорта автомобіля. Крім того, заявник зазначив, що на сьогодні підприємство, з якого його ( ОСОБА_1 ) було відряджено, - ліквідовано, а в архівах підприємства не зазначено, що підвищена оплата праці нарахована за роботу в зоні відчуження. Поряд з цим, він ( ОСОБА_1 ) протягом тривалого часу, з моменту першої відмови в розгляді документів, а саме з 1992 року, намагався знайти підтверджуючі документи, необхідні для встановлення статусу «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак його пошуки виявилися безрезультатними, в результаті чого та через відсутність документів Кіровоградська облдержадміністрація не розглядає питання встановлення йому ( ОСОБА_1 ) статусу «Особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок чого, він змушений звернутись до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.04.2019 року відкрито окреме провадження у справі з викликом в судове засідання учасників справи.

При цьому, заявником ОСОБА_1 подано заяву про уточнення вимог, зареєстровану судом за вх. № 23877 від 27.09.2019 року, в якій заявник просив встановити факт участі його (Пєрвого Дмітрія Міхайловіча), в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населених пунктах Кам`янка та Іванівка 13, 14, 15, 16, 29 та 30 червня 1986 року, та в населених пунктах Купувате та Опачичі 17, 18, 19, 27 та 28 червня 1986 року, а також факт виконання службових обов`язків у складі військ урядового зв`язку КДБ УРСР в районі Рижого Лісу 20, 21, 22, 23 червня 1986 року.

Заявник ОСОБА_1 та в його інтересах представник Неділько О.М. (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05.09.2019 року) в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, зазначених у ній, просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Кіровоградської обласної державної адміністрації Безугла С.Л. заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, просила відмовити заявнику у задоволенні заяви, зазначивши на обґрунтування заперечень, що за відомостями нарахування заробітної плати на підприємстві СПМК-1 тресту «Кіровоградспецсільоспмонтаж» не прослідковується, що ОСОБА_1 в червні 1986 року отримував заробітну плату в підвищеному розмірі. Крім того, в своїх численних заявах в різні інстанції щодо встановлення статусу «Особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи» заявник ОСОБА_1 постійно допускає помилки в доказах його перебування в зоні відчуження. Враховуючи викладене, підстави для встановлення факту участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 відсутні.

Заслухавши заявника ОСОБА_1 , в його інтересах представника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи: Кіровоградської обласної державної адміністрації Безуглу С.Л., свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В порядку цивільного судочинства суди розглядають справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік конкретних фактів, про встановлення яких судом розглядаються справи. Крім того, ч. 2 вказаної статті ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно з рекомендаціями, наданими у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25 травня 1998 року, якою вказане положення виключено) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до Закону від 28 лютого 1991 р. № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і затвердженого на підставі цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС може видаватися на підставі рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в будь-яких роботах за певний період (визначений законодавством), пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, у тому числі в проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки. Інші питання щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вирішуються на підставі відповідних документів, а спірні питання комісіями при виконкомах Київської і Житомирської обласних Рад народних депутатів і при Міністерстві у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Пунктом 14 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснено, що заяви про встановлення факту участі в роботах, пов`язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС або її наслідків, розглядаються судами за наявності даних про те, що заявник не має можливості одержати документи, необхідні для видачі йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово звертався до Кіровоградської обласної державної адміністрації з запитами щодо встановлення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відповідно до відповідей від 21.08.1992 року № 744-Росс-10, 12.10.2015 року № 238-К-06, 04.05.2016 року за № П-477/06 надані ОСОБА_12 документи не відповідають п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою КМУ від 20.01.1997 року № 51, згідно з яким посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: посвідчення про відрядження в зону відчуження; військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварій у зоні відчуження; довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту та не підтверджують факт участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження. Отже, після надання документів, передбачених п. 10 вищевказаного Порядку обласною державною адміністрацією буде розглянуто питання щодо встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи зазначене, вказана відповідь Кіровоградської обласної державної адміністрації підтверджує, що ніяким іншим шляхом, ніж встановлення в судовому порядку факту участі ОСОБА_1 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, заявник вирішити не має можливості.

Судом в свою чергу, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 20.05.1986 року призначений на посаду водія другого класу ПМК-1 тресту «Кіровоградспецсільгоспмонтаж», відповідно до наказу № 80 від 29.05.1986 року.

Як вбачається з архівної довідки, виданої виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради від 18.09.2013 року за № П-1879 у документах архівного фонду Акціонерного товариства «Кіровоградагроспецмонтаж» у відомостях нарахування заробітної плати робітникам і службовцям за період з травня по вересень 1986 року є такі дані про заробітну плату Пєрвого Дмітрія Міхайловіча, який працював в СПМК-1 тресту «Кіровоградспецсільгоспмонтаж» та за травень 1986 року отримав заробітну плату в розмірі 95-33, за червень 216-16, за липень 247-13, за серпень 221-32, за вересень 240-39 (Підстава: ф. 915, оп. 1, спр. №№149).

Відповідно до відповіді ТОВ «Димерське АТП» № 69 від 07.04.2014 року ОСОБА_1 , працівник відряджений СПМК-1 «Кіровоградспецсільгоспмонтаж», перебував в Димерському АТП лише для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Всі документи, які підтверджують його роботу в зоні відчуження, були направлені на адресу підприємства, з якого він був командирований. Особисті рахунки на нього на підприємстві (Димерське АТП) не відкривались. Заробітну плату за період відрядження всі командировані отримували за основним місцем роботи.

Тим самим, зазначеною відповіддю підтверджується факт відрядження заявника ОСОБА_1 СПМК-1 «Кіровоградспецсільгоспмонтаж» для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Частиною 1 ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, заявник ОСОБА_1 стверджує, що з 09 червня 1986 року по 30 червня 1986 року він у складі бригади виконував різнопланові ремонтні роботи по 6-ти маршрутах в різних населених пунктах та, зокрема, 13, 14, 15, 16, 29 та 30 червня 1986 року маршрут 2 проходив через населені пункти Кам`янку, Іванівку, та 17, 18, 19, 27 та 28 червня 1986 року маршрут 3 пролягав через населені пункти Купувате, Опачичі.

Поряд з цим, відповідно до відповіді галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/5803 від 16.06.2016 року надати інформацію щодо місця знаходження книги реєстрації в`їзду автотранспорту в зони відчуження через КПП «Дитятки» та виїзду з цієї зони, а також надати довідку про участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС немає можливості, тому що документи Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» та ППС міліції МВС в Київській області на зберігання до архіву не надходили.

Зазначене також підтверджується відповіддю відділу зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області № 49 від 12.11.2015 року згідно з якою журнали заїзду-виїзду автотранспорту, через КПП «Дитятки» зони відчуження ЧАЕС за червень 1986 року у відділі зони ЧАЕС відсутні, в зв`язку з неодноразовою зміною місця дислокації адміністративної будівлі відділу. Акти знищення вказаних журналів відсутні і місце знаходження їх не відомо. Згідно статті 235 наказу МВС України від 10.01.2014 року № 5 дск термін зберігання журналів становить 5 років.

Також Іванківська районна державна адміністрація не змогла надати підтвердження в`їзду ОСОБА_1 на територію зони обов`язкового відселення та перебування на території зони гарантованого добровільного відселення, в зв`язку з відсутністю інформації, про що свідчить відповідь за підписом першого заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_13 від 18.09.2014 року № П-499.2.

Відповідно до відповіді Державного агентства України з управління зоною відчуження ДСП «Чорнобильська АЕС» від 16.06.2015 року № 2244/06/78-182 надати інформацію про факт видачі ОСОБА_1 перепустки на ЧАЕС та перепустки на автомобіль ГАЗ 69А у 1986 році неможливо, у зв`язку з тим, що перепустки, картки-заяви на видачу перепусток за період з 26.04.1986 по 31.12.2990 були знищені в установленому порядку після закінчення строків їх зберігання.

Крім того, згідно з повідомленням Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спец комбінат» за вих. № 212-2116 від 09.06.2016 року в архіві відділу підприємства даних про участь ОСОБА_1 в роботах з ДНА на ЧАЕС, - не має.

Окрім того, ОСОБА_1 15.02.2016 року звертався також до архівного відділу Кіровоградської міської ради та 23.02.2016 року отримав відповідь, згідно з якою накази по особовому складу, про відрядження у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, шляхові листи, посвідчення про відрядження, копії заправних відомостей, а також копії документів, які підтверджують факт знищення вищевказаних документів Кіровоградської філії № 1 Акціонерного товариства «Кіровоградагроспецмонтаж», яке є правонаступником тресту «Кіровоградспецсільгоспмонтаж» на зберігання не надходили та їх місцезнаходження невідоме.

Поряд з цим, як вбачається з довідки Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спец комбінат» за вих. № 211-5189 від 23.12.2015 року доза зовнішнього опромінення ОСОБА_1 , 1964 року народження, розрахована по наданому маршрутному листу, який був складений за період роботи /13.06.86 р. 23.06.86р./ в зоні відчуження (30-км зоні) Чорнобильської АЕС становила: 1986р. 15,40 мЗв.

Також, допитані в судовому засіданні за клопотанням заявника ОСОБА_1 свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надали пояснення, за якими, свідки підтвердили факт участі ОСОБА_1 , в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зокрема, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що з ОСОБА_1 , який був на посаді водія, разом працювали в СПМК № 1 та коли йому запропонували взяти участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, він (заявник) одразу погодився. Після чого, було сформовано бригаду з хлопців з іншої організації та вони поїхали на автомобілі ГАЗ 52.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він перебував на посаді в.о. начальника СПМК № 10 «Спецсільгоспмонтаж» та весною 1986 року приймав ОСОБА_1 на роботу, на посаду водія. Також зазначив, що одного разу до нього прийшов представник військомата, з усним розпорядженням надати йому водія з автотранспортом- майстернею з інструментом, не повідомивши для яких цілей та куди, в зв`язку з чим, останній забрав людей, кого саме, - не пам`ятає, запам`ятав лише прізвище водія « ОСОБА_14 », при цьому, зазначена машина була у них сама нова. По приїзду ОСОБА_1 машину залишив на дільниці, не повідомивши щодо обставин на Чорнобильській АЕС. Крім того, зазначив, що СПМК № 10 та СПМК № 1 були об`єднанні та утворилася нова організація СПМК №1, а тому всі документи, путьові листи, повинні були передаватися до відділу кадрів СПМК № 1 «Облмежколхозстрой», яке на даний час не існує.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в 1989 році працювали з ОСОБА_1 на «Друкмаш» та познайомилися, будучи разом у відрядженні. Зазначив, що приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак з ОСОБА_1 не зустрічалися. Знає лише зі слів ОСОБА_1 , що він працював на машині в Чорнобилі, як з цивільними, так і з військовими.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що знає заявника з 1986 року та пам`ятає, як він прийшов працевлаштовуватися на роботу в СПМК № 10. При цьому, судом відзначається, що відповідно до записів в трудовій книжці свідок ОСОБА_9 01.04.1986 року прийнятий по переводу з СПМК № 5552 до СПМК 10 на посаду електрозварювальника 5 розряду. Водій ОСОБА_1 був прийнятий на посаду водія на машину «Колхида». Після вибуху на ЧАЕС прийшло розпорядження, що необхідна машина, 2 слюсаря та зварювальник для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, почали шукати, з філіалу відмовилися, а ОСОБА_1 , який тільки працевлаштувався та працював на новій машині ГАЗ 53, яка була переобладнана на пересувну механізовану майстерню, коли йому запропонували, - погодився. Також свідок зазначив, що повинен був їхати він, однак враховуючи, що на базі нікого не лишалося, взяли двох слюсарів з СПМК № 553, прізвища їх не пам`ятає. Повернулися з відрядження вони через місяць, хоча казали відрядження на 10 днів. По приїзду ОСОБА_1 розповів, що ремонтував техніку, а лице в нього було дуже червоне. З СПМК № 10 ОСОБА_1 їздив один.

Свідок ОСОБА_10 , який надавав пояснення в режимі відео конференції, суду пояснив, що після вибуху Чорнобиля, він працював на КП «Дитятки» та запам`ятав ОСОБА_1 , бо коли він зайшов до них в кабінет, запропонував пригоститися ковбасою. Заявнику він відмічав путьовий лист і бачив його лише раз. Зазначив, що заявник переїжджав КПП і заїжджав у Зону відчуження. Також, вказав, що журнали реєстрації на той час були, але де вони зараз, - не відомо.

Свідок ОСОБА_11 , суду пояснила, що працювала заправником на комбінаті під с. Сукачі, а ОСОБА_1 якого направили приблизно тиждень заправляв машину ГАЗ-53, на якій працював водієм. Вона (свідок) заправляла транспортні засоби та в путівках (путівних листах) відмічала кількість заправленого пального.

Статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій

Згідно з ч. ч. 1 ,4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

В силу вимог ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі Порядок №51).

Відповідно до п. 2 Порядку № 51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи викладене, встановлення зазначеного юридичного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, поряд з цим, породжує для заявника ОСОБА_1 юридичні наслідки, так як надає право на пільги, передбачені особам, що приймали участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, при цьому, вказані заявником обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заява заявника ОСОБА_1 в частині встановлення юридичного факту факт участі ОСОБА_1 , в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населених пунктах Кам`янка та Іванівка 13, 14, 15, 16, 29 та 30 червня 1986 року, та в населених пунктах Купувате та Опачичі 17, 18, 19, 27 та 28 червня 1986 року, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Поряд з цим, не підлягає задоволенню заява ОСОБА_1 в частині встановлення факту виконання службових обов`язків у складі військ урядового зв`язку КДБ УРСР в районі Рижого Лісу 20, 21, 22, 23 червня 1986 року з тих підстав, що згідно з інформацією Кіровоградського об`єднаного міського військового комісаріату від 18.03.2015 року вих. № 6/1022, що не спростовано заявником, громадянин ОСОБА_1 не призивався військовим комісаріатом на спеціальні збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В порядку ст. 294 ЦПК України судові витрати по справі віднести за рахунок держави,

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.4, 5, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 263-265, 268, ст.ст.315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Кіровоградська обласна державна адміністрація, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт факт участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населених пунктах Кам`янка та Іванівка 13, 14, 15, 16, 29 та 30 червня 1986 року, та в населених пунктах Купувате та Опачичі 17, 18, 19, 27 та 28 червня 1986 року.

В іншій частині заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова