Справа № 242/5253/20
Провадження № 2/242/216/21
23 березня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач 16 грудня 2020 року звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, який з 2006 року не проживає без поважних причин. Відповідач комунальні послуги не оплачує. Факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі не дає можливості позивачу оформити субсидію. Просить суд визнати ОСОБА_2 , 1984 року народження, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.02.2021 закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, де просить суд слухати справу без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив.
Згідно із ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ордером № 85 від 23.02.1989 року, виданим на підставі рішення виконкому Селидівської міської ради №60/2 від 15.02.1989, підтверджується, що ОСОБА_3 надано право зайняття з сім`єю, яка складається з трьох осіб, житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видана Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 12.05.2020 року.
На підставі рішення виконавчого комітету Селидівської міської ради №86 від 29.07.2020, договір найму на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , змінено на ОСОБА_1 .
З акту про не проживання від 10.12.2020 року, складеного головою правління ОСББ «Солона 112 м. Селидове» Квятковським І.М., за участю свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_2 , 1984 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , але не проживає з 2006 року.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.
Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду.
Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Аналіз статей71,72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР ), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Матеріали справи не містять доказів, що свідчать про наявність у відповідача перешкод у користуванні квартирою.
Проте, матеріалами справи підтверджено факт, що відповідач понад шість місяців не проживає за місцем реєстрації, тому його слід визнати такими, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням, а тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 391, 406 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , 1984 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , 1984 року народження, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О. Хацько