2/465/2333/21
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

26.03.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди, упущеної вигоди та визнання недійсності проведення судово-психіатричної експертизи, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди, упущеної вигоди та визнання недійсності проведення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 22.03.2021 року задоволено самовідвід судді Кузя В.Я. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди, упущеної вигоди та визнання судом недійсності проведення судово-психіатричної експертизи у м.Львові в червні 2017 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передавно на розгляд судді Марків Ю.С.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2019 року позивачкою подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання позовної заяви у зв`язку з тим, що предметом поданого позову є захист її соціальних та трудових прав, відшкодування шкоди здоров`ю внаслідок тривалої бездіяльності слідства та прокуратури, фальсифікації висновків судово психіатричної експертизи експертів психіатрів м. Києва та м. Львова, на момент подання позову була безробітна вже понад рік часу з вини бездіяльності та не професійності органів досудового слідства та прокуратури, влаштуватись на роботу можливості не має, оскільки щодня перебуває в судах, просила таке клопотання задоволити.

Розглянувши подане клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. За змістом ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем також надавались до таких медичні довідки від 19 серпня 2019 року та 07 лютого 2020 року, 24 березня 2020 року та листок непрацездатності від 27 лютого 2020 року, довідку з Пенсійного фонду України форми ОК -5.

З урахуванням вищенаведеного, вбачається, що позивачка є малозабезпеченою особою ( а фактично без засобів для існування), має проблеми зі здоров`ям, відтак суд вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даного цивільного позову.

Відтак, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України. Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. Тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Згідно вимог ст.19, ч. 4 ст.274 ЦПК України розгляд даної справи слід здійснювати за правилами загального позовного провадження.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 19, 175, 177, 187 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди, упущеної вигоди та визнання недійсності проведення судово-психіатричної експертизи - прийняти до провадження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання цивільного позову до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди, упущеної вигоди та визнання недійсності проведення судово-психіатричної експертизи.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання призначити, з урахуванням завантаженості судді та раніше призначених до розгляду справ, на 27.04.2021 року на 14:00 год. в приміщенні Франківського районного суду м. Львова за адресою м. Львів вул.Г.Чупринки, 69.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогамст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8ст. 178 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право предявити зустрічний позов.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://fk.lv.court.gov.ua/sud1326/

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Марків Ю.С