Номер провадження: 22-ц/813/3674/21
Номер справи місцевого суду: 522/2474/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Другої Одеської державної нотаріальної контори) про визнання правочину недійсним та відшкодування моральної шкоди, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Салтан Л.В. 05 жовтня 2020 року у м. Одеса,

встановила:

У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 (за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Другої Одеської державної нотаріальної контори) про визнання правочину недійсним та відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-9).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2020 року заяву представника ОСОБА_3 про забезпечення позову було задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 145-150).

05 жовтня 2020 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про заміну сторони позивача його правонаступником, у зв`язку зі смертю позивача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про залучення її до участі в якості правонаступника по цивільній справі було відмовлено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та відшкодування моральної шкоди закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (а.с. 156-158).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_1 про залучення її до участі в якості правонаступника по цивільній справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с. 201-204).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вирішуючи питання про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_1 у якості правонаступника та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги нерозривно пов`язані з особою позивача, тому спірні правовідносини не передбачають правонаступництва.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_4 (за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Другої Одеської державної нотаріальної контори) про визнання правочину недійсним та відшкодування моральної шкоди, в якому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10 жовтня 2013 року, реєстраційний №3-1791, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Арабаджи К.Г.; скасувати запис про право власності №2805255 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Колегія суддів зауважує, що предметом заявлених позовних вимог є визнання правочину недійсним, тобто, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України). Якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, то у разі смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі, суд зупиняє провадження у справі (пункт 1 частини першої статті 251 ЦПК України) до залучення до участі у справі правонаступника (пункт 1 частини першої статті 253 ЦПК України). Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу.

Таким чином, суд першої інстанції був не позбавлений правової можливості, після вирішення питання про залучення до участі у справі спадкоємців померлого позивача, у відповідності до вимог частини першої статті 13 ЦПК України, розглянути позов ОСОБА_3 в частині вимог, що допускають правонаступництво, а саме, про визнання правочину недійсним.

Однак, вказане не було враховано судом першої інстанції, у зв`язку із чим суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10 жовтня 2013 року.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року вказано, що процесуальне правонаступництво у справах за позовами про відшкодування моральної шкоди не допускається, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 1230 ЦК України (до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя).

Таким чином, оскільки в частині моральної шкоди правонаступництво процесуальним та матеріальним законом не допускається, так як ці вимоги тісно пов`язані із особою первісного позивача, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність закриття провадження у справі за позовними вимогами в частині відшкодування моральної шкоди.

Однак, в решті позовних вимог, зокрема про визнання правочину недійсним, суду першої інстанції необхідно провести процесуальне правонаступництво, залучити правонаступника позивача, оскільки дані правовідносини допускають правонаступництво.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, на підставі чого ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним підлягає скасуванню, а цивільна справа в цій частині - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року скасувати в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Другої Одеської державної нотаріальної контори) про визнання правочину недійсним.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Другої Одеської державної нотаріальної контори) в частині визнання правочину недійсним та скасування запису державної реєстрації передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 16 березня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

А.П. Заїкін