Дата документу 25.03.2021 Справа № 334/6379/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1197/21 Головуючий у 1-й інстанції: Барулина Т.Є.
Є.У.№ 334/6379/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СТАТУС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з утримання будинку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2021 року, якою передано на розгляд до іншого суду,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 р. ТОВ «Керуюча компанія «Статус» звернулася до Ленінського районного суду м Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу з утримання будинку.

Ухвалою суду від 12.09.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30.01.2020.

18.11.2020 представник позивача адвокат Приходько А.С. подав клопотання про передачу даної справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки Верховний суд висловив позицію, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів за зобов`язаннями, які випливають з надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2021 року справу за позовом ТОВ «Керуюча компанія «Статус» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором, передано на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

В апеляційній скарзі про скасування ухвали від 20.01.2021 ОСОБА_2 , посилаючись на те, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, просив направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, якщо судом було відкрито провадження по вказаній справі та справа була призначена до розгляду, то саме Ленінський районний суд м.Запоріжжя повинен був розглянути справу по суті, а не направляти справу за підсудністю.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК України. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 (провадження №61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності.

Встановлено, що предметом позову ТОВ «КП «СТАТУС» до ОСОБА_1 є зобов`язання, які випливають з надання послуг з обслуговування будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Послуги з обслуговування будинку надаються за місцем знаходження нерухомого майна (будинку).

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже висновок суду першої інстанції про направлення справи для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва як за територіальною юрисдикцією є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали норм процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки передача справи за підсудністю відбулася до початку розгляду справи по суті.

За обставинами справи ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.09.2019 відкрито провадження у вказаній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30.01.2020.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська