печерський районний суд міста києва
22 листопада 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді, - Підпалого В.В.,
при секретарі судових засідань - Луцюк А.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Мороз Дмитра Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю "РІО ФІН" Третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішень, записів, відновлення становища, яке існувало до порушення,-
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни (надалі по тексту - Відповідач), третя особа: ОСОБА_2 , в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38906297 від 22.12.2017, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катериною Миколаївною (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ); визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер : 38906585 від 22.12.2017 року прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катериною Миколаївною (номер запису 24102382, заборона нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ).
За таких обставин, позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_1 , як об`єкт нерухомого майна ніколи не була предметом іпотеки за іпотечним договором серія та номер: 3622, виданим 28.11.2008, на підставі якого відповідачем було здійснено державну реєстрацію обтяжень.
Тому, зважаючи на зазначене, позивач вважає, що відповідач прийняв оскаржувані рішення всупереч Конституції України (ст.ст. 19, 68) та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», в зв`язку з чим просить їх визнати протиправними та скасувати.
Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання.
Разом з цим, позивач у червні 2021 року звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Мороз Дмитра Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю "РІО ФІН" Третя особа: ОСОБА_2 , в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47547356 від 27.06.2016 року державного реєстратора Мороза Дмитра Олександровича, Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», м. Київ, про зміну права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Відновити становище у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке існувало до порушення.
26.08.2021 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій виклала прохальну частини позовної заяви наступним чином, а саме:
- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасувати запис про іпотеку індексний номер: 38906297 від 22.12.2017 року прийняте приватним нотаріусом Олефіренко Катериною Миколаївною, Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 );
- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасувати запис про обтяження індексний номер: 38906585 від 22.12.2017 року прийнятого приватним нотаріусом Олефіренко Катериною Миколаївною, Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102382, заборона на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 );
- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47547356 від 27.06.2019 року державного реєстратора Мороза Дмитра Олександровича, Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», м. Київ, про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 . (Номер запису про право власності: 32178588 дата, час державної реєстрації 27.06.2019 року 14:00:36);
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності, індексний номер 47547356 від 27.06.2019 року державного реєстратора Мороза Дмитра Олександровича, Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», м. Київ про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 32178588, дата, час державної реєстрації 27.06.2019 року 14:00:36).
Разом з цим, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2021 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування документів та ухвалено витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. реєстраційну справу або належним чином завірені її копії про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906297 від 22.12.2017 року прийняте приватним нотаріусом Олефіренко Катериною Миколаївною, Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) та реєстраційну справу або належним чином завірені її копії про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906585 від 22.12.2017 року, прийнятого приватним нотаріусом Олефіренко Катериною Миколаївною, Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102382, заборона на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ). Витребувати у державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороза Д.О. реєстраційну справу або належним чином завірені її копії про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 47547356 від 27.06.2019 року державного реєстратора Мороза Дмитра Олександровича, Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», м. Київ, про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 321785588, дата, час державної реєстрації: 27.06.2019 року 14:00:36).
На виконання вимог процесуального закону судом вжито заходи щодо повідомлення учасників справи про відкриття провадження по справі, відповідачу та третім особам направлено копію ухвали суду про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Від представника позивача адвоката Сухарко А.В. надійшла заява про розгляд справ у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
12.10.2015 року, на підставі договору купівлі-продажу, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на 1/ 2 квартири АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 на 1/ 2 квартири АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру на момент її продажу 12.10.2015 року було зареєстровано за ПАТ "АК "Укртранс", що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 12.04.2013 року.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.02.2018 р. №114266075, відповідачем 22.12.2017 року було здійснено державну реєстрацію обтяжень квартири АДРЕСА_1 , яка є спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме, прийняті наступні рішення: про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906297 від 22.12.2017 року (іпотека, номер запису 24102252); рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906585 від 22.12.2017 року (заборона на нерухоме майно, номер запису 24102382).
Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127.
Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
Пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
Пунктом 2 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Відповідно до пункту 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.
Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.
Статтею 18 Закону встановлено порядок проведення державної реєстрації прав, до якого, зокрема, входить: перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.
Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.
Відповідно до ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:
1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;
2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;
3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;
4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;
5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;
6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;
7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;
8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;
9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;
10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;
11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;
12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.
Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор:
- встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
- перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Частиною 1 ст. 27 Закону встановлено перелік документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва.
Пунктом 5 частини першої статті 2 Закону визначено, що обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.
Аналізуючи зміст наведеного закону та порядку, суд приходить до висновку про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. порушено п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де зазначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо - подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Отже, посилання нотаріуса, як державного реєстратора на те, що реєстрація обтяження проводилася на підставі рішення суду не відповідає дійсності, оскільки судові рішення не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Разом з тим, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.02.2018 р. №114266075, 12.10.2015 року зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Зокрема, вказані вище реєстраційні дії (рішення) відносно права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 не оскаржувались, протилежного суду не доведено.
Проте, незважаючи на те, що існують суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідач, всупереч вимогам п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV здійснила реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38906297 від 22.12.2017 року (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) та індексний номер 38906585 від 22.12.2017 року (номер запису 24102382, заборона нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), при цьому, іпотекодержателем вказано ПАТ АБ "Укргазбанк", а іпотекодавцем - ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", не врахувавши ту обставину, що власником такої квартири є інші особи.
Підставою проведення реєстраційних дій, на яку посилається реєстратор, є Іпотечний договір, серія та номер: 3622, виданий 28.11.2008, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича О.В., укладений між Акціонерним комерційним банком «Київ» та Відкрите акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс».
Відповідно до договору іпотеки № 3622 від 28 листопада 2008 року із змінами і доповненнями відповідно до Договорів про внесення змін до іпотечного договору від 05 квітня 2011 року за реєстровим №956 та від 02 квітня 2012 року за реєстровим номером №688 предметом іпотеки є майнові права.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша ст. 16 Цивільного кодексу України).
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливав із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).
Статтею 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами, що закріплено положеннями статті 190 Цивільного кодексу України.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду щодо майнового права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, викладеним у постанові від 04 червня 2018 року у справі № 2-3255/2008, майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Таким чином, майнове право - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.
Зазначені правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-265цс16.
Разом з тим, квартира АДРЕСА_1 , є об`єктом речового права, оскільки вже виділена у натурі та зареєстрована як об`єкт цивільного права.
Отже положення ст. 16 Закону України «Про іпотеку» не поширюються на вказану квартиру.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» встановлено перелік речових прав, які підлягають реєстрації, при цьому не передбачена реєстрація іпотеки майнових прав, а лише реєстрація іпотеки речі, яка у подальшому може бути реалізована у право власності за умови безспірності вимог іпотекодержателя до іпотекодавця.
За таких обставин, беручи до уваги належність та допустимість кожного доказу окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача засновані на законі та підлягають частковому задоволенню.
Згідно з частиною другою статтею 12 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.
Відповідно до пункту 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (з відповідними змінами), у Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав.
Таким чином, судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М., державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Мороз Д.О. не було дотримано Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при здійсненні вказаних реєстраційних дій на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , а отже, такі реєстраційні дії підлягають скасуванню.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування запису про іпотеку індексний номер: 38906297 від 22.12.2017 прийняте приватним нотаріусом Олефіренко Катериною Миколаївною, Київського міського нотаріального округу, про скасування запису про обтяження індексний номер: 38906585 від 22.12.2017 прийнятого приватним нотаріусом Олефіренко Катериною Миколаївною, Київського міського нотаріального округу, скасування запису про право власності, індексний номер 47547356 від 27.06.2019 державного реєстратора Мороза Дмитра Олександровича, Комунальне підприємство "Реєстраційне бюро" не підлягають задоволенню, оскільки після внесення змін до статті 26 Закону № 1952 скасування записів не може призвести до захисту або відновлення порушеного права позивача.
Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства просудові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п.35). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну (п.36).
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати понесені позивачем, які складаються з судового збору, мають бути відшкодовані відповідачами пропорційно до задоволених вимог у розмірі 3 304, 5 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, ст. ст. 215, 639 ЦК України, ст. ст. 10, 13, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Мороз Дмитра Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю"РІО ФІН", Третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішеннь, скасування записів, відновлення становища, яке існувало до порушення - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:38906297 від 22.12.2017 прийняте приватним нотаріусом Олефіренко Катериною Миколаївною, Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 )
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906585 від 22.12.2017 прийнятого приватним нотаріусом Олефіренко Катериною Миколаївною, Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102382, заборона на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 )
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47547356 від 27.06.2019 державного реєстратора Мороза Дмитра Олександровича, Комунальне підприємство "Реєстраційне бюро", м. Київ про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 . (Номер запису про право власності: 32178588 Дата, час державної реєстрації: 27.06.2019 14:00:36).
Стягнути з Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 1 101,50 грн.
Стягнути з Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Мороз Дмитра Олександровича на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 1 101,50 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"РІО ФІН" на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 1 101,50 грн.
В іншій частині позову, - відмовити.
Заходи забезпечення позову застосовуються до набрання даним судовим рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Підпалий