Справа № 466/4515/19 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/1315/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника апелянта Семена І.Р., представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо проведення торгів квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності у зв`язку з порушенням Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; зупинити реалізацію арештованого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги покликався на те, що у Відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк».

Постановами ВП №52016636 та ВП №52016559 від 15.03.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №466/3913/16-ц від 27.07.2016, виданого Шевченківським районним судом м.Львова, та виконавчого листа №466/3913/16-ц від 27.07.2016, виданого Шевченківським районним судом м.Львова, зупинено проведення електронних торгів з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаржнику стало відомо про призначені електронні торги з реалізації предмета іпотеки - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із чим ОСОБА_1 подав заяву про наявність підстав для заборони вчинення виконавчих дій, мотивувавши її тим, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є його єдиним нерухомим житловим майном. Крім того, вказана квартира має загальну площу 39.6 кв.м.

Ухалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця щодо проведення торгів квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності у зв`язку з порушенням Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Зупинено реалізацію арештованого майна, що знаходиться за адресою: . АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на час дії Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржило Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів).

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що судом не взято до уваги те, що виконавець позбавлений можливості на етапі, коли майно знаходиться на реалізації приймати, самостійно рішення про зняття з реалізації майна чи зупинення такої реалізації. Також зазначає, що на момент передачі на реалізацію квартири у відділі не існувало жодних перешкод, оскільки за боржником було зареєстровано дві квартири, а перехід права власності відбувся зі згоди боржника за сумнівних обставин. Вважає, що на момент передачі майна на реалізацію за боржником було зареєстровано дві квартири, а відтак жодного порушення вимог Закону України « Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не було. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні скарги відмовити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Семен І.Р. просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у сказі.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просила ухвалу суду залишити без змін з мотивів, викладених у відзиві на скаргу.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, тому розгляд справи проводиться в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що у Відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк».

До складу зведеного виконавчого провадження №53655486 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів входять:

виконавчий лист №466/3913/16-ц, виданий 27.07.2016 Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» судового збору, виконавчий лист №466/3913/16-ц, виданий 27.07.2016 Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості; виконавчий лист №2-237/11 від 31.03.2011, виданий Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк»; виконавчий лист №2-239/11 від 31.03.2011, виданий Шевченківським районним судом м. Львова; постанова про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження №50239911 від 29.06.2017, видана Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області; постанова про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору №50239911 від 29.06.2017, видана Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області.

У межах зведеного виконавчого провадження 21.11.2016 державним виконавцем описано та арештовано квартиру боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановами ВП №52016636 та ВП №52016559 від 15.03.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №466/3913/16-ц від 27.07.2016, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, та виконавчого листа №466/3913/16-ц від 27.07.2016, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, зупинено проведення електронних торгів з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 10.05.2019 у виконавчому провадженні ВП №52016559 продовжено примусове виконання виконавчого листа №466/3913/16-ц від 27.07.2016, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 27908,00 швейцарських франків. Даною постановою також поновлено електронні торги із реалізації лоту №234694 з реалізації двокімнатної квартири загальною площею 39,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи убачається, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Вказана квартира виступає як забезпечення за кредитним договором №016-2008-667 від 17.03.2008, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк», відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 66 700,00 шв. франків на споживчі потреби на строк до 10 березня 2028 року. Крім того, було укладено договір іпотеки №813 від 17.03.2008, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що квартира АДРЕСА_1 , площа якої становить 39,6 кв.м, є єдиним нерухомим майном ОСОБА_1 , а також єдиним місцем проживання його та сім`ї, тому наявні критерії для застосування державним виконавцем заборони примусового відчуження вищевказаної квартири, передбачені Законом України «Про мораторій настягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Проте повністю з такими висновками суду погодится не можна.

Згідно ст.1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.1, 2 ст. 61 Закону України Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна(крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 283 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (далі - Порядок).

Згідно п.1 Розділу ІІ Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Установлено, що кватира АДРЕСА_1 була передана на реалізацію 17.07.2017, що зареєстровано в системі електронних торгів 17.08.2017. Станом на момент передачі майна на реалізацію за боржником було зареєстровано дві квартири, відтак жодного порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не було. Таких перешкод не існувало і на дату винесення постанови про продовження виконання рішення 10.05.2019.

Крім того, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрований на адресою АДРЕСА_3 , і відповідно має право проживання у вказаній квартирі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що скарга ОСОБА_1 обґрунтована у зв`язку з наявністю підстав для застосування державним виконавцем заборони примусового відчуження вищевказаної квартири, згідно з Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в в іноземній валюті». Тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(м. Львів) задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 05 березня 2021 року.

Головуючий

Судді