Ухвала

Іменем України

29 березня 2021 року

м. Київ

справа № 274/1821/14

провадження № 61-3568ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомирі на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року у справі за заявою акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи: Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі № 274/1821/14-ц за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомирі до ОСОБА_1 про стягнення боргу, у зв`язку з його втратою.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2020 року, яка залишена без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року, в задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що суду не надано жодного доказу, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення виконавчого листа до виконання.

01 березня 2021 року Савчук С. В., яка зазначає, що діє від імені АТ «Державний експортно-імпортний банк України», засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення її недоліків.

24 березня 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомирі на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року в частині оскарження судових рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному порядку, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (у редакції, чинній на момент подання заяви) встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Зазначена норма кореспондується із частиною першою статті 433 ЦПК України

Суд установив, що відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2014 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомирі до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № БН/2013-09 від 16 вересня 2013 року в сумі 8 805,94 грн задоволено. Видано 12 червня 2014 року виконавчий лист та встановлено строк пред`явлення його до виконання до 13 червня 2015 року.

10 серпня 2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 274/1821/14-ц, оскільки надійшов лист стягувача з вимогою направити виконавчий документ за належністю.

Копію постанови державного виконавця від 10 серпня 2015 року заявником було отримано відповідно до супровідного листа 28 серпня 2015 року.

30 жовтня 2018 року на адресу ВДВС Києво-Святошинського РУЮ керуючим філією АТ «Укрексімбанк» в м. Житомир було направлено лист про надання інформації щодо відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1

19 вересня 2019 року, 05 листопада 2019 року та 08 липня 2020 року керуючим філією АТ «Укрексімбанк» в м. Житомирі повторно направлялись листи до Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області з вимогою повідомити стягувача про стан виконання та місцезнаходження виконавчого листа № 274/1821/14-ц від 12 червня 2014 року.

30 вересня 2019 року Бердичівським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Житомирській області на запит від 19 вересня 2019 року повідомлено, що після закінчення виконавчого провадження, станом на дату надання відповіді виконавче провадження № 274/1821/14 не перебуває на виконанні у Бердичівському МВ ДВС ГТУЮ.

06 серпня 2020 року Києво-Святошинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Київській області надано відповідь стягувачу про те, що виконавчий лист Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2014 року у справі № 274/1821/14-ц перебував на примусовому виконанні в Києво-Святошинському районному відділі ДВС ГТУЮ у Київській області відповідно до постанови від 07 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження. В ході проведення виконавчих дій було з`ясовано про відсутність майна у боржника, на яке можливо було б звернути стягнення, у зв`язку з чим 29 травня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установивши, що заявник пропустив строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, і судами не визнані поважними наведені ним причини його пропуску, а також не надав доказів на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та видачі дубліката виконавчого листа.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомирі на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року у справі за заявою акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи: Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання -відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко