Справа № 750/8254/20
Провадження № 2/750/87/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_3 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь 14 270, 27 грн. понесених витрат по оплаті комунальних послуг та судові витрати, посилаючись на положення сімейного та житлового законодавства. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстроване місце проживання неповнолітньої онуки позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Житлово-комунальні послуги сплачує позивач, а відповідач, який є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 не надає компенсації за такі послуги, якими користується його дитина. Оскільки ОСОБА_4 є неповнолітньою, відповідач як її законний представник має нести витрати за комунальні послуги своєї дитини. За період з 2017 по 2020 роки позивачем сплачені кошти за комунальні послуги, у зв`язку з чим відповідач має компенсувати позивачу 1/2 частину таких витрат у розмірі 14 270, 27 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні, відповідач та його представник проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати ОСОБА_5 , донька позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1541 від 13.10.1982 року, виданого відділом РАЦС Деснянського району м. Чернігова, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За час подружнього життя у них народилася донька: ОСОБА_4 , батьком якої є ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 573 від 28.03.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції України, актовий запис № 573 від 28.03.2005 року.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2018 року ОСОБА_6 визнано такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13).

Батько - ОСОБА_2 , проживає окремо за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до наданих відповідачем доказів (копій банківських виписок) він надає своїй дитині матеріальну допомогу, що позивачем не спростовується, але остання вважає розмір такої допомоги недостатнім.

Онука позивача, ОСОБА_4 , зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3149 від 09.09.2020 року.

Відповідно до вимог законодавства України з питань реєстрації місця проживання особи в Україні, місце проживання неповнолітніх дітей реєструється за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників і не потребує згоди власників/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї.

За змістом ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається наступним чином: дитини віком до десяти років - за згодою батьків; дитини, яка досягла десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

По досягненню 14 років ОСОБА_3 за згодою позивача обрала собі місце проживання та реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 61 ЖК України порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного житлового фонду регулюється нормами ЖК та положеннями укладеного договору найму.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які мешкають разом з ним, користуються рівними з наймачем усіма правами та несуть всі обов`язки, які виникають з договору найму житлового приміщення.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45), мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

Частиною 2 та 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки).

У даному випадку неповнолітня ОСОБА_3 є онукою позивача, яка є наймачем квартири, що належить до державного житлового фонду, та не є членом її сім`ї у розумінні ст. 64 ЖК України, була зареєстрована за згодою позивача по досягненню 14 років, при наявності законного представника її батька. Тобто, позивач добровільно зареєструвала за місцем свого проживання свою онуку та добровільно несе тягар по її утриманню, не позбавлена можливості ставити питання про зняття її з реєстрації чи встановлення над нею піклування з вирішенням питань, пов`язаних з її утриманням.

Згідно ч.1 ст. 1158 ЦК України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення.

Як зазначено у ч.2 цієї статті, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана при першій нагоді повідомити її про свої дії.

За правилами ч.1 ст. 1160 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

Відповідно до ч.2 цієї статті якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не надано доказів того, що, сплачуючи комунальні послуги за неповнолітню дитину відповідача, вона належним чином його повідомляла про свої дії, суд виходячи із засад розумності та справедливості дійшов до висновку, що позивач не має право на відшкодування зроблених нею витрат відповідачем, а дії позивача пов`язані з оплатою нарахованих житлово-комунальних послуг, не були виправдані обставинами, за яких вони були вчинені.

Відповідно до вимог ст. ст. 137, 141 ЦПК України з позивача належить стягнути на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_2 ) як законного представника ОСОБА_3 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 24.03.2021.

Суддя