Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/761/21

2/330/353/2021

"17" листопада 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Корнієнко М.М.,

розглянувши у судовому засіданні у смт. Якимівка Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, співвідповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, співвідповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_3 , у віці 75 років. Місце відкриття спадщини смт.Якимівка, Запорізька область. Після його смерті відкрилась спадщина - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Перебираючи старі сімейні фотографії наприкінці 2020 року позивачка натрапила на заповіт, який дідусь склав на її ім`я, заповівши їй 1/2 частину квартири, що йому належала на праві приватної власності. Так, раніше їй не було відомо про складення заповіту, оскільки вона не мешкала разом із померлим дідусем, і не була обізнана про фактичну наявність майна, що дідусь їй заповів. Після цього, наприкінці січня 2021 року позивачка спочатку звернулася до приватного нотаріуса Тимченка Євгена Семеновича, а після цього до Якимівської державної нотаріальної контори, до нотаріуса Одинокова Сергія Володимировича, де на усній консультації їй було роз`яснено право на визначення в судовому порядку додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. Також позивачка вважає за необхідне зауважити, що під час відкриття спадщини було заведено спадкову справу після смерті дідуся за законом. Нотаріус, що здійснював реєстрацію спадкової справи за законом мав здійснити перевірку реєстру заповітів на наявність складення заповіту стосовно майна спадкодавця ОСОБА_3 , але її, відповідно, ніхто не повідомляв про наявність такого заповіту і її прав на майно. Це позивач вважає додатковою підставою для задоволення заявлених вимог. Викладені обставини у цьому позові підтверджує письмовими документами. Враховуючи наведене, позивач вирішила звернутись до суду з проханням визначити їй додатковий трьохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого дідуся за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Цимбалюк М.Г., підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник співвідповідача ОСОБА_2 , адвокат Фоменко О.С., заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що у позивача відсутні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , Серії НОМЕР_1 від 01.02.2012 року; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 , Серії НОМЕР_2 від 26.08.1957 року; копія свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) Серії НОМЕР_3 від 09.09.1978 року; копія свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) Серії НОМЕР_4 від 21.09.2007 року; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , Серії НОМЕР_5 від 21.05.1986 року; копія паспорта ОСОБА_1 . Серії НОМЕР_6 виданий 03.11.2007 року; копія Заповіту ОСОБА_7 на Ѕ частини квартири ОСОБА_6 від 27.03.2002 року; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 14.01.2021 року; копія спадкової справи № 116/2012 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.02.2015 року; копія Заповіту ОСОБА_7 на належне їй майно ОСОБА_2 від 06.02.2015 року; копія Довідки про внесення відомостей до ЄДДР ОСОБА_2 ; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 30.04.2021 року; копія Заповіту ОСОБА_3 на Ѕ частини квартири ОСОБА_6 від 27.03.2002 року; Довідка Завідувача Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області С. Одинокова від 08.10.2021 року за №319/01-16; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 08.10.2021 року; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.10.2021 року; довідка Давидівського старостинського округу Якимівського району Запорізької області від 05.10.2021 року за №208; письмові заяви учасників процесу.

Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , дівоче прізвище ОСОБА_8 , її бабусею ОСОБА_7 та дідусем ОСОБА_3 були складені заповіти від 27.03.2002 року на Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 кожним окремо, що підтверджується копією Заповіту ОСОБА_7 на Ѕ частини квартири ОСОБА_6 від 27.03.2002 року та копією Заповіту ОСОБА_3 на Ѕ частини квартири ОСОБА_6 від 27.03.2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_3 , у віці 75 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 01.02.2012 року. Місце відкриття спадщини смт.Якимівка, Запорізька область. Після його смерті відкрилась спадщина - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

10 липня 2012 року, звертаючись із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_3 , бабуся позивача ОСОБА_7 зазначила, що окрім неї є інші спадкоємиці, доньки померлого ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , інших спадкоємців не зазначала.

06.02.2015 року бабуся позивача, ОСОБА_7 склала Заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_2 , що підтверджується копією Заповіту Серії НАК 107583.

Відповідно до копії спадкової справи № 116/2012, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області С.В. Одиноковим, від 08.02.2017 року було зроблено Запит «Про надання інформації» до Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області щодо надання даних заповідача, так як за даними витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) було виявлено наявність заповіту від імені ОСОБА_3 , посвідченого Давидівською сільською радою за реєстровим №588 від 27.03.2002 року. Та зазначено, що Документи просить видати на руки спадкоємиці, ОСОБА_7 , 1935 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , або надіслати на адресу державної нотаріальної контори.Відповідно нотаріус не виконав вимог ст.63 Закону України «Про нотаріат» та не вчинив дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснив його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Відповідно до довідки Давидівського старостинського округу Якимівського району Запорізької області від 05.10.2021 року за №208, останній повідомляє, що до Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області запит від будь-якої нотаріальної контори для надання інформації стосовно посвідчення заповіту від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 не надавався.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_7 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.10.2021 року.

Позивачка наприкінці 2020 року натрапила на заповіт, який дідусь склав на її ім`я, заповівши їй 1/2 частину квартири, що йому належала на праві приватної власності та наприкінці січня 2021 року спочатку звернулася до приватного нотаріуса Тимченка Євгена Семеновича, а після цього до Якимівської державної нотаріальної контори, до нотаріуса Одинокова Сергія Володимировича, де на усній консультації їй було роз`яснено право на визначення в судовому порядку додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, що і було складено дідусем позивача ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як зазначено позивачем, про заповіт їй стало відомо наприкінці 2020 року, який дідусь склав на її ім`я, заповівши їй 1/2 частину квартири, що йому належала на праві приватної власності та наприкінці січня 2021 року одразу звернулася до приватного нотаріуса, але їй було роз`яснено право на визначення в судовому порядку додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, тому вона звернулася із позовною заявою до суду. Тобто у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви у встановлені законом строки з причини того, що вона не мала інформації щодо зазначеного заповіту, а як вбачається з матеріалів цивільної справи та письмових доказів, Нотаріусом, що здійснював реєстрацію спадкової справи за законом у 2012 році не здійснено перевірку реєстру заповітів на наявність складення заповіту стосовно майна спадкодавця ОСОБА_3 , та позивача, відповідно, ніхто не повідомляв про наявність такого заповіту і її прав на майно. Лише 08.02.2017 року державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області С.В. Одиноковим було зроблено запит «Про надання інформації» до Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області щодо надання даних заповідача, де зазначено, що документи він просить видати на руки спадкоємиці, ОСОБА_7 , 1935 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але з матеріалів справи вбачається, що зазначений запит так і не був отриманий Давидівською сільською радою Якимівського району Запорізької області.

Статтями 256-257 та 261 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позивачем не пропущено строк звернення до суду із даним позовом, оскільки про наявність заповіту на її ім`я вона дізналася наприкінці 2020 року, а отже і про наявність у не спадкових прав, які підлягали судовому захисту в силу пропуску нею визначеного законом строку на прийняття спадщини з поважних причин. При цьому, у позивача була відсутня можливості дізнатися про порушення свого цивільного права раніше, оскільки при відкритті спадкової справи до майна спадкодавця нотаріус не виконав вимог, передбачених статті 63 Закону України «Про нотаріат».

За змістом роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до статті 1272 ЦК України. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Разом з цим, при вирішенні цивільно - правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року№ 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, з якого вбачається, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до Постанови КЦС ВС від 15.04.2021 року у справі № 591/1271/18, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1)У спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2)Ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обставини, що призвели до пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, є поважними, а позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 1220, 1223, 1261,1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 10-12, 27, 81, 83, 89, 223, 258, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, співвідповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , додатковий строк, а саме строк три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя: Тетяна НЕСТЕРЕНКО