КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року

м. Київ

справа № 758/8531/19

провадження №22-ц/824/3895/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 листопада 2020 року /суддя Васильченко О.В./

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.08.2011 ОСОБА_1 уклала з позивачем договір № б/н та отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконанням кредитного зобов`язання у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка станом на 03.06.2019 становить 109 359 грн. 83 коп., та складається з: 29 783,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 33 622,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 40 269,91 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5183,80 грн. - штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 листопада 2020 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.08.2011 у розмірі 63 406,12 грн, що складається з: 29 783,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 33 622,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп. У задоволенні інших позовних вимог - відмовити. /а.с. 161-165/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати, відмовивши у задоволенні позову в повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, між сторонами не було укладено кредитного договору, адже Анкета-заява не містить у собі істотних умов для такого договору. До матеріалів справи не долучено жодних доказів про те, що ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, тобто рішення ґрунтується на припущеннях. Таким чином, вимоги про стягнення тіла кредиту з огляду на відсутність належних і допустимих доказів їх отримання відповідачем є безпідставними. Окрім того, суд також стягнув заборгованість за простроченням тіла кредиту, проте не дослідив, з якої дати виникла заборгованість та дати, з якої починається прострочення тіла кредиту. Наголошував також, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто відсотки за користування кредитом, оскільки у Анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, вимог у порядку ст.ст. 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив, а сума у 33 622, 40 грн неправильно нарахована. Також наголошував на процесуальних порушеннях, прийняттям додаткових доказів, долучених позивачем. Наголошував також і на неналежності в якості достовірного доказу виписки по рахункам за період з 01.01.1999 р. по 01.03.2020 р., оскільки відносини між сторонами виникли 25.08.2011 р., а сама виписка не містить обов`язкових реквізитів офіційного документу. Вказував також і на те, що судом першої інстанції помилково визначено, що прийняте рішення є заочним, оскільки він на всі виклики в судові засідання з`являвся, подавав відзив, тобто, підстав для заочного розгляду справи не було.

Представник АТ КБ «Приватбанк» - Крилова О.Л. також звернулася з апеляційною скаргою на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 листопада 2020 року.

23.02.2021 р. у відкритті провадження відмовлено.

Водночас, представник АТ КБ «Приватбанк» Штронда А.М. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказував, що між сторонами укладено договір приєднання у відповідності до ст. 634 ЦК України, ОСОБА_1 , шляхом підписання Анкети-заяви висловила згоду на приєднання до умова та правил надання банківських послуг, що є публічною офертою. Позивачем надано достатньо доказів на підтвердження отримання кредитних коштів та користування ними, а тому доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги зводяться до відмови у стягнення заборгованості за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту, рішення суду в іншій частині не переглядається судом апеляційної інстанції.

Щодо форми судового рішення, колегія апеляційного суду вказує наступне.

Статтею 280 ЦПК України визначено умови проведення заочного розгляду справи.

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У матеріалах справи міститься відзив відповідача і відсутня згода позивача на вирішення справи в заочному порядку.

Крім того, рішенням суду першої інстанції передбачено загальний порядок його оскарження, отже колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що рішення суду ухвалювалось в загальному порядку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 25.08.2011 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № б/н, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, на підставі яких ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У результаті невиконання умов договору утворилась заборгованість, яка станом на 03.06.2019 р. становить 109 359 грн. 83 коп., та складається з: 29 783,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 33 622,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 40 269,91 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5183,80 грн. - штраф (процентна складова).

Стягуючи заборгованість, у розмірі 29 783,72 грн. за тілом кредиту тау розмірі 33 622,40 грн. - за простроченим тілом кредит, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 1054 ЦК України яка передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, про те, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами не було укладено кредитного договору, адже Анкета-заява не містить у собі істотних умов для такого договору, водночас, до матеріалів справи не долучено жодних доказів про те, що ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, а виписка не є належним доказом у справі, колегія суддів апеляційного суду не приймає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

Згідно із визначенням, яке міститься в ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються Банком з фізичними особами, є публічними. Також частинами 2 та 3 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Відповідач особистим підписом під Анкетою-заявою висловила згоду на приєднання до умов та правил надання банківських послуг 25.08.2011 р. /а.с.10/

Погодження з умовами договору приєднання, позичальник висловила шляхом здійснення дій щодо проведення активації картки, користування нею, а також отриманням кредитних коштів з власної ініціативи. Активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, на умовах, визначених банком.

В матеріалах справи наявна банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, з виписки чітко вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, знімала кошти в банкоматах, однак використані кредитні кошти Банку не повернула.

Виписка по рахунку надана з відповіддю на відзив, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо процесуальних порушень надання доказів.

Період виписки, вказаний у ній з 01.01.1999 р. не свідчить про її неправильність, оскільки виписка здійснена по позичальнику ОСОБА_1 , у якої по банківському рахунку наявні декілька карт по відкритій кредитній лінії. Щодо отримання картки та користування послугами банку, ОСОБА_1 також проходила ідентифікацію у банку, що підтверджується її фото з карткою. /а.с.151/ Документи засвідчені печаткою та підписом працівника банку.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності розрахунку заборгованості, колегією суддів також не приймаються до уваги з огляду також і на позицію представника апелянта, який вказує на відсутність між сторонами договірних відносин та не укладеність договору.

Підписанням анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» позичальник погоджується з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору. Приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 листопада 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 листопада 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.08.2011 у розмірі 63 406,12 грн, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: