Справа № 342/923/20
Провадження № 2/342/90/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Зленко Віталій Анатолійович, до Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Городенківської міської ради про визнання права власності на майно, в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Зленко Віталій Анатолійович, звернулася в суд з позовом до Раковецької сільської ради (місцезнаходження: вул. Галицька, 18 с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби позивача ОСОБА_4 , 1945 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_3 належав членам колгоспного двору. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Раковецької сільської ради від 13.08.2020, АДРЕСА_2 була перейменована на АДРЕСА_2. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Раковецької сільської ради від 16.07.2020 підтверджено, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві по АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , 1910 р.н., голова колгоспного двору, прабаба позивача; ОСОБА_6 , 1937 р.н., дід позивача; ОСОБА_4 , 1945 р.н., баба позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 - голова колгоспного двору. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_4 , однак не оформила своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер інший член колгоспного двору - ОСОБА_6 (дід позивача), після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку в колгоспному дворі. Відповідно до довідки виконавчого комітету Раковецької сільської ради від 13.08.2020, безпосередньо перед смертю та на день смерті ОСОБА_6 , з ним проживала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка вела з померлим спільне господарство, після його смерті залишилася проживати за тією ж адресою та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала частки в майні колгоспного двору, які належали її померлій матері ОСОБА_5 та її померлому чоловіку ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_4 , останній член колгоспного двору. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Раковецької сільської ради від 02.07.2020, в господарстві по АДРЕСА_2 , на час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала одна. Згідно завіреної копії заповіту, все своє майно ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 . Позивач змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що доводиться свідоцтвом про шлюб. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті баби ОСОБА_4 , позивач звернулася до нотаріуса, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року залучено до участі в справі, в якості співвідповідачів: 1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительку АДРЕСА_1 ; 2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11 березня 2021 року залучено до участі в справі, як співвідповідача - Городенківську міську раду (м.Городенка вул. Шевченка, 77).

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити повністю. Дану справу просить розглянути за участі її представника - адвоката Зленко В. А.

Представник позивача - адвокат Зленко Віталій Анатолійович подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач Раковецька сільська рада 30.12.2020 подала до суду довідку, в якій просила розглядати справу без їх представника; позов визнають.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до суду заяви, в яких вказали, що позов визнають в повному обсязі, проти його задоволення не заперечують.

Відповідач Городенківська міська рада про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку. Причин неявки представника суду не повідомила, відзив не подала.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 грудня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13 грудня 1989 року, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 75 від 20.12.1989.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Довідкою № 771, виданою 05.10.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради доводиться, що земельна ділянка, яка числиться за господарством в АДРЕСА_2 була в користуванні ОСОБА_5 , 1910 р.н.; документація на приватизацію не виготовлялась.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 249141488 від 21.03.2021, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_2 , відсутні.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , виготовленого 28.07.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1962 році, господарські будівлі та споруди в 1940, 1962, 1990 роках. Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 станом на 13.08.2020 становить 93600 грн.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Довідкою № 490 від 16.07.2020, виданою виконкомом Раковецької сільської ради стверджено, що станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_2 були зареєстровані і проживали: голова господарства ОСОБА_5 , 1910 р.н., зять ОСОБА_6 , 1937 р.н., дочка ОСОБА_4 , 1945 р.н.

Із копії довідки № 489, виданої 16.07.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради вбачається, що ОСОБА_5 , 1910 р.н. померла ІНФОРМАЦІЯ_2 а/з № 17; на час її смерті разом із нею були зареєстровані: зять ОСОБА_6 , 1937 р.н., дочка ОСОБА_4 , 1945 р.н.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_5 померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори №1116/0116 від 29.09.2020 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61853177 від 29.09.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за закономпісля смерті ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном, однак документи про спадкування не оформила.

За заповітом, посвідченим 01 серпня 2000 року виконавчим комітетом Раковецької сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, яким належний йому жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Раковець, належну йому земельну ділянку та все інше майно рухоме і нерухоме, земельний та майновий паї, інші цінні папері, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилася, що буде належати йому на день його смерті і на що він згідно закону матиме право заповів ОСОБА_4 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07 серпня 2000 року Раковецькою сільською радою народних депутатів доводиться, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 12 від 07.08.2000.

Згідно копії довідки № 553, виданої 13.08.2020 року виконавчим комітетом Раковецької сільської ради, безпосередньо перед смертю та на день смерті ОСОБА_6 , з ним проживала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка вела з померлим спільне господарство, після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 є ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном.

Із копії спадкової справи № 502/2001, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала нотаріусу заяву про видачу спадщини.

07.09.2001 ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 669 на: право на земельну частку (пай), розміром 37,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належали померлому ОСОБА_6 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), майновий пай та грошовий вклад.

До складу спадщини ОСОБА_6 входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та яку ОСОБА_4 успадкувала, однак документи про спадкування не оформила.

За заповітом, посвідченим 09 грудня 2008 року виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 25, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким належний їй на правах особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , земельну ділянку, земельний пай, усе інше майно та цінні папери, рухоме і нерухоме, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, що буде належати їй на день її смерті і на що вона згідно закону матиме право заповіла ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 15 від 08.05.2009, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08 травня 2009 року Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На час смерті ОСОБА_4 , 1945 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а/з № 15, була зареєстрована і проживала в господарстві в АДРЕСА_2 , одна, що стверджується копією довідки № 448, виданої 02.07.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради.

Про те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є внукою ОСОБА_4 свідчать копії:

- свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07 грудня 1984 року, запис за № 946 від 07.12.1984, де зазначено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_11 та ОСОБА_2 ;

- витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 13.12.2019, з якого слідує, що ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 (актовий запис № 250 від 31.07.2004) присвоєно прізвище « ОСОБА_1 »; рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2014 р. по справі № 346/2045/14-ц, шлюб розірвано;

- свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 10.10.2019, де вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 після державної реєстрації шлюбу 10.10.2019 з ОСОБА_13 , актовий запис № 94 від 10.10.2019, присвоєно прізвище « ОСОБА_1 »;

- свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 10.04.1965, відповідний запис за № 14 від 10.04.1965, де зазначено, що матір позивача - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_15 ;

- свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого 18.02.1984, з якого слідує, що матері позивача - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 після укладення шлюбу 18.02.1984 з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 присвоєно прізвище « ОСОБА_11 ».

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті ОСОБА_4 є її внука ОСОБА_1 (позивач).

Із копії спадкової справи № 720/2009, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як вона 15.09.2009, у строк передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 21530128 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 16.09.2009 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 48105390 (номер у нотаріуса 720), спадкодавець - ОСОБА_4 .

21.05.2020 ОСОБА_1 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. видано 6 (шість) свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 712, 713, 714, 715, 716, 717 на: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1828 га, 0,1828 га, 0,2309 га, 0,2311 га, 0,4252 га, та 0,4252 га. Дані свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстровані в Спадковому реєстрі за № 65855537, № 65855614, № 65855656, № 65855697, № 65855740 та № 65855783.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , частина якого належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина даного житлового господарства, успадкована нею за законом після смерті матері ОСОБА_5 та за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , однак не оформлено документи про спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 915/02-31 від 08 серпня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 на житловий будинок АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Причиною відмови є те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , судом не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 529, 534, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Місцезнаходження відповідача Раковецької сільської ради - с.Раковець Городенківського району Івано-Франківської області.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження відповідача Городенківської міської ради - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Судове рішення складене 30.03.2021.

Суддя: Федів Л. М.