Справа № 185/6163/20
Провадження № 2/185/475/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2021 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шаповалової І.С., за участі секретаря Іванової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача поділ майна, набутого у шлюбі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період часу з 10 червня 2000 року до 29 квітня 2020 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
За час шлюбу, а саме - 20 липня 2001 року з відповідачем ними було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ушаковою Н.Д., реєстровий № 2735. На теперішній час позивач проживає окремо від відповідача. Питання про добровільний поділ майна, або про порядок користування нею між сторонами не досягнуто.
Позивач в судове засідання не з`явився, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв суду не надавав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 10 червня 2000 року, який зареєстрований у виконавчому комітету Приютненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис за № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.39).
Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ) (а.с.46).
Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29 квітня 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 10 червня 2000 року у виконавчому комітету Приютненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис за № 01 розірвано (справа № 524/557/20) (а.с.40).

За час шлюбу, а саме - 20 липня 2001 року з відповідачем ними було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ушаковою Н.Д., реєстровий № 2735, право власності на яке зареєстровано 22 серпня 2001року в БТІ м.Донецька за №215 (а.с.38).

Між сторонами виникли правовідносини, щодо розподілу майна подружжя придбаного (набутого) у період шлюбу.

Відповідно до вимогстатті 60 СК Українимайно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною першоюстатті 61 СК Україниоб`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною першоюстатті 70 СК Українивстановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частини другоїстатті 372 ЦК Україниу разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четвертастатті 65 СК України).

Згідно з частинами першою та другоюстатті 71 СК Українимайно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За загальним правилом, встановленим частиною 1статті 70 СК України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Способи та порядок поділу майна подружжя визначеністаттею 71 СК України, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ушаковою Н.Д., реєстровий № 2735, право власності на яке зареєстровано 22 серпня 2001року в БТІ м.Донецька за №215 (а.с.38) є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Презумпцію того, що цей об`єкт нерухомого майна було придбано поза межами шлюбу або за особисті коши одного з подружжя під час розгляду справи не спростовано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає за необхідне задовольнити їх в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І. С. Шаповалова