ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року

м. Харків

справа № 643/19428/13-ц

провадження № 22ц/818/935/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря судового засідання - Супрун Я.С.,

сторони справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

особа дії якої оскаржуються - Державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Довготько Т.М.,

установив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменко С.В. щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт грошових боржника.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2020 року скаргу повернуто заявнику (скаржнику) без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що при зверненні до суду заявником не підписано скаргу, та не долучено доказів, які мали підтвердити надіслання засобами поштового зв`язку та/або надання іншим учасникам справи копії скарги на дії державного виконавця разом з додатками, що зумовлює застосування наслідків, передбачених частиною четвертою статті 183 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ст. ст. 447, 448 ЦПК України не містять вимог щодо надсилання копії скарги іншим учасникам справи. Крім того, на момент подання скарги до суду скаржнику не було відомо дані стягувача та дата постанови державного виконавця. При цьому він повідомив суд, що необхідні дані будуть уточнені після витребування виконавчого провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання заперечення, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в частині четвертій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви (скарги) встановлені статтею 183 ЦПК України.

За приписами частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 183 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. зі скаргою на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменко С.В. щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт грошових боржника.

Проте, всупереч вимогам частини другої статті 183 ЦПК України скарга не підписана скаржником, а також скаржником не додано до скарги на дії державного виконавця доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), а саме: виконавцю, про що свідчить перелік додатків до скарги.

Встановивши указані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення скарги заявнику у відповідності до частини четвертої статті 183 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а висновок суду першої інстанції про повернення скарги заявнику у зв`язку з невиконанням ним вимог частини другої статті 183 ЦПК України вірним.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що право ОСОБА_1 на оскарження дій державного виконавця у даному випадку не порушено, оскільки він не позбавлений права або можливості звернутися до суду першої інстанції з такою скаргою повторно на підставі частини восьмої статті 185 ЦПК України якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції щодо повернення скарги заявнику постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то розподіл судових витрат відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 березня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна