10.09.2021
Справа № 469/210/20
2/469/240/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про захист прав споживачів, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 17 березня 2020 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив:
- зобов`язати відповідача за його власний рахунок здійснити відновлення газопостачання домоволодіння по АДРЕСА_1 .
У обгрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що він проживає у с. Комісарівка Березанського району Миколаївської області, є споживачем природного газу та доросовісним користувачем, за спожиті послуги з газопостачання розраховується своєчасно та у повному обсязі.
У 2014 році позивач змінив своє місце проживання з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , де проживає його мати. У домоволодінні по АДРЕСА_1 позивач не користувався газом, але сплачував щомісячно за мінімальний обсяг нібито спожитого ним природного газу.
25 березня 2019 року представниками відповідача під час проведення перевірки приладів обліку газу по АДРЕСА_1 було виявлено порушення цілісності опломбування газового лічильника та контролерами складено акт про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, другий екземпляр акта позивачу не було вручено.
Рішення комісії позивач не отримував, про його існування дізнався з надісланого йому акта-розрахунку та листа відповідача від 12 серпня 2019 року про відмову у здійсненні перерахунку за спожитий газ.
Того ж дня лічильник газу був демонтований для проведення експертизи. Актом експертизи лічильника газу №220 від 02 квітня 2019 року підтверджено, що пломби заводу-виробника у нормі, на відліковому механізмі пошкодження відсутні, на корпусі лічильника пошкодження відсутні, доступу до відлікового механізму не було; за результатами експертизи та держповірки лічильник підлягає встановленню з метою подальшої експлуатації, згідно зі свідоцтвом про повірку, лічильник газу відповідає вимогам технічного регламенту.
Тому позивач вважає рішення комісії від 14 червня 2019 року неправомірним та таким, яке порушує його права як споживача.
Встановлена актом експертизи відсутність втручання у роботу лічильника чи його пошкодження свідчить про те, що облік спожитого газу вівся коректно, контролери газової служби щомісячно здійснювали контроль за кількістю спожитого газу відповідно до даних лічильника і відхилень виявлено не було, тому позивач вважає, що відсутні підстави для нарахування йому суми відшкодовування за необліковані об`єми природного газу.
Наведені в акті-розрахунку об`єми нібито необлікованого природного газу є невірними, оскільки позивач тривалий час у будинку не проживає і тому споживання газу не може бути визначеним у такому обсязі.
На звернення позивача зі скаргою на рішення комісії по розгляду актів про порушення НКРЕКП складено висновок про відсутність підстав для нарахування йому зазначеної суми та зобов`язано відповідача привести свої дії у відповідність до вимог закону, проте цього не було виконано, а у грудні 2019 року відповідачем було припинено постачання газу до домоволодіння позивача по АДРЕСА_1 , при цьому ніяких документів не складалося та позивачу не вручалося.
Позивач вважає, що відповідач, припинивши до будинку позивача постачання газу за наявністю спірної заборгованості, не дотримався вимог п.12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою у разі судового оскарження споживачем такого розміру; у порушення вимог п.1 глави 7 розділу VI Кодексу відповідач не надсилав позивачу повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу не менше ніж за 3 доби до запланованої дати припинення газопостачання.
Крім того, відсутні докази того, що витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), в тому відповідач безпідставно застосував розрахунок та обрахував суму штрафу для визначення об`єму спожитого природного газу, а також безпідставно припинив постачання природного газу до будинку позивача.
17 березня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що за користування природним газом у домоволодінні по АДРЕСА_1 , в якому він раніше проживав, сплачував за показами лічильника щомісячно. З 2014 року позивач проживає у матері по АДРЕСА_2 , але до свого будинку приходив, охороняв його. Коли до будинку із перевіркою прийшли працівники Миколаївгазу, він був удома. Оскільки лічильник газу знаходиться високо, контролер вилізла на стілець і він почув, що щось клацнуло, вважає, що це міг бути зрив пломби контролером. Він пломбу не зривав; у відповіді на відзив на позовну заяву від 22 січня 2021 року (а.с.71-72) позивач зазначив, що перед фактом наявності порушення він був поставлений уже після перебування в приміщенні контролерів, відповідач не підтвердив той факт, що саме позивач винен у пошкодженні цілісності пломби лічильника. Крім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, лічильник газу відповідає вимогам технічного регламенту, облік спожитого газу вівся коректно, що підтверджено також і повідомленням НКРЕКП, яким зобов`язано відповідача у місячний термін привести свої дії у відповідність до вимог законодавства, але ця вимога відповідачем не виконана. Позивач також пояснив суду, що прийшов на засідання комісії 14 червня 2019 року, де його одразу направили до 107 кабінету, звідки він забрав вилучений у нього лічильник, можливості надати пояснення у нього не було, оскільки засідання не проводилось (ніхто не виступав, нічого у нього не питали).
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, заперечення проти позову виклав у відзиві, наданому до суду 14 січня 2021 року (а.с.36-39) та підтриманому ним у судовому засіданні.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
1.Встановлені судом обставини справи
Позивач є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» за зареєстрованою адресою місця проживання позивача: АДРЕСА_1 , та йому відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
За вказаною адресою позивач не проживає, фактичним його місцем проживання є АДРЕСА_2 , що підтверджене актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06 вересня 2019 року, довідкою Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.10, 11) та відповідачем не заперечується.
У звязку з перенесенням розгляду акта про порушення позивача запрошено на засідання вказаної комісії 14 червня 2019 року з 10.00 до 12.00 год. (а.с.13).
Присутність позивача на засіданні комісії зафіксована у журналі реєстрації споживачів, присутніх на засіданні комісії по розгляду актів про порушення та звернень споживачів (а.с.46-48).
Про результати розгляду акта про порушення та необхідність сплатити вартість необлікованих об"ємів природного газу відповідачу надіслано повідомлення від 21 червня 2019 року з актом-розрахунком та рахунком на сплату (а.с.17-18, 50-51).
На звернення позивача щодо перерахунку заборгованості та скасування акта про порушення відповідачем надано відповіді про неможливість задоволення цих звернень (а.с.19-20), у той час як Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу (НКРЕКП), на скаргу позивача зазначила, що АТ Миколаївгаз не було надано до НКРЕКП відповідних пояснень з наданням підтверджуючих документів щодо дати опломбування лічильника газу, встановленого за адресою реєстрації позивача; експертиза проведена у складі начальника відділу лабораторних вимірювань ПАТ Миколаївгаз, фахівця з економічної безпеки ПАТ Миколаївгаз та начальника калібрувальної лабораторії ДП Миколаївстандартметрологія, що є порушенням вимог п.3 гл.10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, положеннями якого встановлено, що експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох працівників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів; державним повірником ДП Миколаївстандартметрологія побутовий лічильник газу марки СамгазG-2,5 зав.№2634924 визнано придатним до подальшого застосування, про що свідчить протокол повірки від 02 квітня 2019 року №221Е. 19 червня 2019 року у будинку позивача встановлено лічильник СамгазG-2,5 зав.№2634924, про що свідчить акт монтажу та пломбування побутового лічильника газу після повірки; АТ Миколаївгаз не надано до НКРЕКП інформації та підтверджуючих документів щодо пломбування лічильника та встановлених пломб. На думку НКРЕКП, у відповідача відсутні підстави для здійснення за адресою реєстрації позивача донарахувань необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу; АТ Миколаївгаз необхідно привести свої дії у відповідність до вимог законодавства та врегулювати взаємовідносини зі споживачем природного газу, про що повідомити сектор НКРЕКП у Миколаївській області у місячний термін (а.с.22-24).
З акта експертизи лічильника газу від 02 квітня 2019 року № 220 вбачається, що заводська пломба заводу-виробника в нормі, корпус лічильника герметичний, доступу до відлікового механізму не було, на відліковому механізмі та корпусі лічильника пошкодження відсутні, за результатами повірки лічильник визнано непридатним для подальшого використання (а.с.44); за результатами експертизи та держповірки лічильник визнано таким, що підлягає установці, та видано споживачу 14 січня 2019 року.
19 червня 2019 року відповідачем складено акт про монтаж та пломбування побутового лічильника газу після повірки; згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №310/146 від 02 квітня 2019 року, лічильник, демонтований з будинку відповідача, відповідає вимогам технічного регламенту (а.с.16).
Довідка слідчого Березанського відділення поліції від 05 квітня 2019 року про здійснення досудового розслідування за заявою ОСОБА_1 (а.с.12) не містить відомостей про обставини, які підлягають встановленню у цій справі, а тому не може бути взята судом до уваги як неналежний доказ.
2. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, врегульовано спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.
На підставі пункту 22 частини першої ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Пунктами 27, 28 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачальник природного газу - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу, яка є господарською діяльністю, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.
У пунктах 23, 37 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовим споживачем є фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; споживач - це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.
За положеннями ч. 2-4 ст.13 Закону України Про ринок природного газу споживач зобов`язаний, зокрема:
1) укласти договір про постачання природного газу;
2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів;
3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу;
4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу;
5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
Статтею 18 вказаного Закону передбачено ведення приладового обліку природного газу, який здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання , за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.
Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині перші статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу".
Результати вимірювань вузла обліку природного газу можуть бути використані за умови забезпечення єдності вимірювань.
Вимоги до складових частин вузла обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів та визначення якості природного газу визначаються технічними регламентами та нормами, правилами і стандартами, що встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі.
Згідно із частиною першою статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) (підпункт 3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, про порушення якого зазначено у Акті про порушення № 00001399 від 25 березня 2019 року).
Відповідно до п.4 гл.1 розділу I Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Пошкодження пломб це відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).
Відповідно до пунктів 1, 2, 6 глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача), на території чи об`єкті якого сталося порушення, за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.
Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.
У разі визнання споживачем (несанкціонованим споживачем) факту умисного пошкодження ним пломби/ЗВТ (лічильника газу), про що окремо зазначається в акті про порушення, заходи з проведення експертизи чи позачергової або експертної повірки не проводяться.
Як вбачається з копії акта про порушення № 00001399 від 25 березня 2019 року та акта № 2852 від 25 березня 2019 року, представником відповідача виявлено зрив пломби газопостачальної організації на лічильнику газу, акти підписано позивачем, після чого лічильник газу демонтовано для проведення експертизи (а.с.42, 43).
Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частинами 1, 2 статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Суд вважає, що наявні у матеріалах справи докази проживання позивача за іншою адресою та відомості, викладені у акті № 220 експертизи лічильника газу від 02 квітня 2019 року, про відсутність будь-яких пошкоджень лічильника та що доступу до відлікового механізму не було, а також про подальше санкціоноване встановлення цього ж лічильника позивачеві є достатніми для висновку про відсутність вини позивача у порушенні, передбаченому підпунктом 3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, та, відповідно, про відсутність підстав для покладення на нього відповідальності за таке порушення.
На підтвердження висновку про відсутність вини позивача суд враховує також відсутність договору про відповідальне зберігання лічильника газу та/або акта про плобування, необхідність складення якого передбачено главою 5 розділу Х Кодексу ГРМ, на що правильно звернуто увагу в листі НКРЕКП від 25.10.2019 року (а.с.24 на звороті), та який визначає сторону, яка відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.
Абзацом першим пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (в редакції, чинній на час розгляду актів про порушення) визначено, що акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
Відповідно до абзацу першого, другого пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Відповідно до пункту 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.
Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора.
У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника.
Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.
За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника ЗВТ чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку.
Наданий представником відповідача витяг з протоколу засідання постійно діючої комісії не містить відомостей про всіх присутніх на засіданні осіб, у тому числі про присутність позивача, та час проведення засідання, що узгоджується з посиланнями позивача про ненадання йому можливості висловити комісії свої заперечення та пояснення, а також свідчить про обгрунтованість посилань позивача на розгляд акта про порушення неповноважним складом комісії.
Будь-яких документів щодо складу комісії та дотримання вимог п.9 гл.5 розділу ХІ ГРС відповідачем суду не надано.
Тому суд приходить до висновку, шо за відсутності вини позивача у пошкодженні пломби газового лічильника рішення постійно діючою робочої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу, діючи неповновноважним складом, не може вважатися законним.
Крім встановлення порушення працівниками АТ «Миколаївгаз» під час складання акта про порушення, матеріали справи не містять доказів на підтвердження користування позивачем незаконно отриманим газом, не встановлено факт пошкодження позивачем пломби лічильника; експертизою лічильника не встановлення порушень у роботі приладу обліку чи втручання в його роботу, що свідчить про коректне ведення обліку спожитого позивачем природного газу.
Положеннями ст.61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказані в акті порушення здійснено саме позивачем.
Факт несанкціонованого втручання у роботу ГРМ здебільшого встановлено саме на підставі акта про порушення.
Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для стягнення з позивача нарахованих необлікованих об`ємів природного газу відсутні, оскільки відповідачем не доведено наявність протиправної поведінки позивача та його вини у порушенні положень Кодексу ГРС.
За змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.
Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.
Крім того, пунктом 3.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній(газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.
Таким чином, з урахуванням закріпленого на рівні спеціальних нормативно-правових актів права споживача оскаржити у судовому порядку об`єм та/або вартість донарахованого природного газу у разі незгоди з їх розміром, визначеним оператором газорозподільної системи за наслідками задоволення акта про порушення, суд вважає, що вимоги позивача про визнання незаконним та скасування прийняте відносно нього рішення постійно діючої робочої комісії про задоволення акта про порушення та нарахування необлікованих обємів природного газу, а також про зобовязання відповідача відкоригувати суму заборгованості шляхом зменшення суми нарахувань є ефективним способом захисту порушених прав позивача.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
За нормами статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.
Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.
Несанкціонований відбір природного газу є підставою для припинення газопостачання на об`єкт споживача (пункт 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).
Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, визначено перелік випадків припинення газопостачання із встановленням заглушки. Ігнорування Правил безпеки систем газопостачання є неприпустимим, оскільки газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, а виконання Правил безпеки систем газопостачання є певною гарантією надійності функціонування систем газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення.
Главою 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, зокрема, у випадках несвоєчасної та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу, несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.
Судом встановлено, що припинення газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача за адресою АДРЕСА_1 відбулося 12 лютого 2020 року без присутності споживача чи інших незаінтересованих осіб, що є порушенням пункту 4 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС, на підставі акта про припинення газопостачання природного газу № 795 проведено припинення газопостачання на вводі шляхом встановлення інвентарної заглушки, причини припинення газопостачання у акті не вказані (не підкреслені) (а.с.53).
Згідно з п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; незабезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; невідповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.
Матеріали справи не містять будь-яких відомостей про наявність визначених Правилами умов для відключення домоволодіння позивача від системи газопостачання.
Крім того, з наявних в матеріалах справи письмових доказів не вбачається завчасне повідомлення споживача про припинення газопостачання, яке було б достатнім доказом по справі, оскільки б дало змогу встановити обставини щодо повідомлення споживача про припинення газопостачання та про заплановану дату припинення газопостачання.
Враховуючи, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про незгоду з рішенням комісії про задоволення акта про порушення, а також звернувся з відповідною скаргою до НКРЕКП, про обгрунтованість якої НКРЕКП листом від 25.10.2019 року повідомила відповідача (а.с.19-25), у відповідача відповідно до пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС не було підстав також вважати, що нарахована ним позивачу заборгованість є простроченою, та що ним не виконано обовязок щодо своєчасної та повної оплати послуг відповідача.
Відповідно до п.6 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).
Таким чином, припинення газопостачання до будинку позивача відбулось без законних підстав, а тому становище, яке існувало до порушення, має бути відновлене, що відповідає п.4 ч.2 ст.16 ЦК України.
Оскільки дії відповідача по відключенню позивача від газопостачання є незаконними, відповідач зобов`язаний за власний рахунок здійснити відновлення газопостачання до будинку позивача по АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору, в зв`язку з чим, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за трьома вимогами немайнового характеру у загальному розмірі 2522,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:
Позов задовольнити.

Зобов"язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" за його власний рахунок здійснити відновлення газопостачання домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного тексту рішення 10 вересня 2021 року.
Суддя: