Провадження № 4-с/756/39/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Яценко Н.О.,

за участі секретаря Дрончак Д.А.

представника скаржника ОСОБА_3

зацікавленої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 , зацікавлені особи: головний державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Поліщук Віта Віталіївна, ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

Скаржник у грудні 2020 року звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.В.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 18.02.2014р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, видано два виконавчі документи:1) виконавчий лист Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015р. № 2/756/564/14 про примусове виконання рішення, стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 72442,48 грн.; 2) виконавчий лист Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015р. № 2/756/564/14 про примусове виконання рішення, стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору в сумі 724,42 грн.

Скаржник виконавчі листи направив до Оболонського РВ ДВС м Київ ГТУЮ у м.Києві, в результаті чого, головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві Поліщук В. В. було відкрито виконавче провадження №46186956 по стягненню зі ОСОБА_1 боргу в сумі 72442,48 грн. та виконавче провадження №46186931 по стягненню зі ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору в сумі 724,42 грн.

Вказує, що в подальшому будь-яких дій, спрямованих на стягнення боргу з боржника виконавцем здійснено не було, незважаючи на те, що боржник не сплатив борг, а будь-яка кореспонденція стягувачу не надходила.

Зазначає, що через карантинні обмеження скаржник направив поштою 28.10.2020 року до Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) лист-запит з проханням надати копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, з ідентифікатором доступу, на підставі виконавчих листів Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015р. №2/756/564/14; повідомити які дії, спрямовані на стягнення коштів з боржника та щодо арешту активів боржника, були фактично вчинені; повідомити причини не надсилання будь-яких повідомлень стягувачу; повідомити причину відсутності інформації щодо боржника в Єдиному реєстрі боржників, в АСВП, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; в разі закінчення виконавчого провадження, надати копію відповідної постанови, витяг з реєстру виконавчих проваджень та оригінал виконавчого листа для повторного звернення до приватного виконавця.

Згідно письмової відповіді б/н від 10.11.2020 року головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.В. скаржника було повідомлено, що по обом виконавчим провадженням 11.04.2016 року було винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення, а надати більш детальну інформацію державний виконавець немає можливості, оскільки матеріали виконавчих проваджень у відділі не збереглись.

При цьому відповідь на решту питань, в т.ч. будь-якої інформації про повернення виконавчих листів, державний виконавець не надав, оригінал виконавчого листа не повернув.

Отримавши таку відповідь, стягувач вважає, що як діями (винесення постанов про повернення виконавчих документів), так і бездіяльністю (нездійснення заходів та дій спрямованих на стягнення боргу з боржника, не направлення стягувачу оригіналів виконавчих документів та постанов про їх повернення) істотно порушено права стягувача.

Враховуючи вище викладене, скаржник просив суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.В. щодо винесення постанови від 11.04.2016 року по виконавчому провадженню №46186956 про повернення виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015 року №2/756/564/14 про примусове виконання рішення щодо стягнення зі ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 боргу в сумі 72442,48 грн.; визнати протиправними дії головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.В. щодо винесення постанови від 11.04.2016 року по виконавчому провадженню №46186931 про повернення виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015 року №2/756/564/14 про примусове виконання рішення щодо стягнення зі ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору в сумі 724,42 грн.; визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.В. щодо неналежного, несвоєчасного та неповного здійснення передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, та щодо фактичного неповернення виконавчих документів ОСОБА_2 і при винесенні постанов про повернення виконавчих документів по виконавчим провадженням №46186956 та №46186931; зобов`язати головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.В. скасувати постанову від 11.04.2016 року про повернення виконавчого документа по виконавчому провадженню №46186956 та скасувати постанову від 11.04.2016 року про повернення виконавчого документа по виконавчому провадженню №46186931, відновити виконавчі провадження та здійснити дії, щодо належного, своєчасного та повного здійснення передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання виконавчих листів Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015р. № 2/756/564/14.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 05.01.2021 року поновлено ОСОБА_2 пропущений строк на звернення до суду із скаргою та відкрито провадження по даній справі.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення скарги, вказала, що не відмовляється від повернення боргу, однак на даний час немає фінансової можливості повернути борг через хворобу матері.

Державний виконавець Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.В. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином та своєчасно, причину своєї неявки суду не повідомила.

В судовому засіданні 15.01.2021 року державний виконавець заперечувала проти задоволення скарги з посиланням на те, що вчинила всі дії щодо виконання рішення.

Суд вважає за можливе провести розгляд скарги без участі осіб, які не з`явились, оскільки вони повідомлені про судові засідання у встановленому законом порядку і їх неявка відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення представника скаржника, зацікавленої особи, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного..

18.02.2014 р. Оболонський районний. суд м. Києва, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, ухвалив рішення про стягнення із відповідача на користь позивача суму основного боргу за договором позики від 20.08.1999 р. в розмірі 71 937 грн. 00 коп.,159 грн. 62 коп. - нарахування 3% річних, 345 грн. 86 коп. - процентів за користування грошовими коштам, а всього 72 442 грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 724 грн. 42 коп. (а.с.21-22)

В подальшому на виконання вищевказаного рішення Оболонським районним судом м.Києва від 14.01.2015 р. видано два виконавчі листи.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 виконавчі листи направив до Оболонського РВ ДВС м Київ ГТУЮ у м.Києві, в результаті чого, головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві Поліщук В. В. було відкрито виконавче провадження №46186956 по стягненню зі ОСОБА_1 боргу в сумі 72442,48 грн. та виконавче провадження №46186931 по стягненню зі ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору в сумі 724,42 грн.

Надалі будь-якої кореспонденції із відділу державної виконавчої служби на адресу скаржника не надходило.

На лист-запит ОСОБА_2 адресований Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) йому стало відомо, що по обом виконавчим провадження 11.04.2016 р. було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Не погоджуючись з діями державного виконавця ОСОБА_2 звернувся до суду із відповідною скаргою.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

14.01.2021 р. на запит суду відносно надання копій належним чином засвідчених матеріалів виконавчих проваджень №46186931 та №46186956, де стягувачем є ОСОБА_2 , а боржником - ОСОБА_1 , головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В. В. було направлено лист в якому зазначено, що згідно даних АСВП на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження №46186931 та №46186956 з примусового виконання виконавчих листів Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015 р. 11.04.2016 р. державним виконавцем, керуючись п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із відсутністю майна у боржника на яке можливо звернути стягнення. Виконавець вказав, що надати копії матеріалів виконавчого провадження немає змоги, оскільки вони відсутні та на примусовому виконанні не перебувають. (а.с.26)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій чинній на час вчинення виконавчих дій) встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій чинній на час вчинення виконавчих дій) перераховані заходи, які має право вчиняти виконавець під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до п. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 2 ст. 18 ЦПК України, передбачено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суд, що передбачені ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні у справі "Савіцький проти України", no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій чинній на час вчинення виконавчих дій), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій чинній на час вчинення виконавчих дій), державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів скарги повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу мотивоване приписами п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час здійснення виконавчої дії), якою встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі №21/303-08, від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14.

Враховуючи, що судом неможливо встановити чи були здійснені державним виконавцем всі належні та необхідні дії, спрямовані на виконання рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 18.02.2014 р. враховуючи знищення виконавчого провадження за закінченням строку зберігання та беручи до уваги, що при розгляді скарги суб`єктом оскарження будь-яких доказів в підтвердження обґрунтованості повернення виконавчого документа стягувачеві не надано, а відтак судом, при розгляді скарги, не встановлено підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки рішення суду залишено без виконання. З огляду на викладене, суд вважає правильним задовольнити скаргу ОСОБА_2 в повному обсязі.

Керуючись ст. 4-5, 12-13, 81, 447-453 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 , зацікавлені особи: головний державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Поліщук Віта Віталіївна, ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Віти Віталіївни щодо винесення постанови від 11.04.2016 року по виконавчому провадженню №46186956 про повернення виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015 року №2/756/564/14 про примусове виконання рішення щодо стягнення зі ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 боргу в сумі 72442,48 грн.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Віти Віталіївни щодо винесення постанови від 11.04.2016 року по виконавчому провадженню №46186931 про повернення виконавчого листа Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015 року №2/756/564/14 про примусове виконання рішення щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору в сумі 724,42 грн.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Віти Віталіївни щодо неналежного, несвоєчасного та неповного здійснення передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, та щодо фактичного неповернення виконавчих документів ОСОБА_2 і при винесенні постанов про повернення виконавчих документів по виконавчим провадженням №46186956 та №46186931.

Зобов`язати головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Віту Віталіївну скасувати постанову від 11.04.2016 року про повернення виконавчого документа по виконавчому провадженню №46186956 та скасувати постанову від 11.04.2016 року про повернення виконавчого документа по виконавчому провадженню №46186931, відновити виконавчі провадження та здійснити дії, щодо належного, своєчасного та повного здійснення передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання виконавчих листів Оболонського районного суду м.Києва від 14.01.2015р. № 2/756/564/14.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16 березня 2021 року.

Суддя: Н.О. Яценко