Ухвала

24 березня 2021 року

м. Київ

справа № 588/671/20

провадження № 61-3500ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В. Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Анацький Олег Валерійович, на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просила: визнати за нею та відповідачем право спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Peugeot J5» 1993 року випуску білого кольору, телевізор «Sumsung», пральну машину «Whirlpool», пилосос «Philips», кутовий диван «Каприз», кухонний гарнітур; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за відповідачем право власності на вказане майно та стягнути з відповідача на її користь різницю вартості отриманого у власність майна в розмірі 175 730,50 грн.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 15 травня 2020 року встановлено, що справа є малозначною відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України і розгляд цієї справи здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 22 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 19 січня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В порядку поділу спільного майна подружжя:

Визнано за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на Ѕ частину квартири.

Визнано за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на Ѕ частину квартири.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судового збору.

01 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся доВерховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 19 січня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року - 2 270,00 грн.

Ціна позову у цій справі становить 175 730,50 грн,що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270*100=227 000).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Крім того, Верховним Судом враховано, що ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 15 травня 2020 року цю справу визнано малозначною.

Заявник зазначає, що його касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Однак посилаючись на наявність зазначених обставин, ОСОБА_1 разом з тим, не додав до касаційної скарги доказів, які б їх підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 жовтня 2020 року та постанова Сумського апеляційного суду від 19 січня 2021 року ухвалені в малозначній справі, вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Разом з тим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Анацький Олег Валерійович, на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець