Провадження № 2/756/1681/21
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2021 року м. Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Белоконної І.В.,
за участі секретаря - Мушкетик І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» до ОСОБА_2 , третя особа: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, Головне управління Національної поліції у м. Києві, про зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивачі у вересні 2020 року звернулися до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просили зобов`язати власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 припинити використання квартири АДРЕСА_1 не за призначенням, а саме тимчасового проживання громадян від 1 до 40 осіб, не пов`язаних родинними відносинами за плату під «хостел» та привести вказану квартиру у первісний житловий стан, придатний для постійного проживання однією сім`єю різного чисельного складу або однієї людини.
Зазначені обставини позивачі обґрунтовують тим, що 05 грудня 2019 року у зв`язку із численними зверненнями мешканців житлового будинку АДРЕСА_2 до Київської міської державної адміністрації щодо влаштування у квартирі АДРЕСА_3 цього будинку хостелу, що викликає занепокоєння громадян і створює їм незручності, Робочою групою за участю представників ГУ НП у м. Києві проведено обстеження квартири за зазначеною адресою, за результатами обстеження був складений акт № 11-50. У квартирі проведено огляд приміщення та з`ясовано, що квартира складається з двокімнатної та трикімнатною у одному блоці, розташована на першому поверсі та використовується не за призначенням. Такі квартири з одним особовим рахунком були передбачені забудовником для багатодітних сімей.
У кожній кімнаті квартири розташовано по 2-3-4 двоярусні ліжка. Квартира дійсно використовується для тимчасового проживання громадян (в розумінні під «хостел»). У вказаному приміщенні може одночасно проживати до 40 осіб. За інформацією проживаючих, всі вони є заробітчанами, іноземними громадянами, які до туризму не мають ніякого відношення.
Вказаний «хостел» має назву «Парус» та рекламується на багатьох інформаційних ресурсах.
За отримання інформаційної довідки про власника квартири КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» оплатив 429,72 грн, згідно якого встановив, що одноособовим власником спірної квартири є відповідач ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а відтак є співвласником багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 .
Незаконне розміщення «хостелу» істотно порушує права та спокій мешканців будинку. Співіснування з «хостелом» призвело до антисанітарії у будинку. Неправомірні дії відповідача з незаконної експлуатації квартири наражають на небезпеку та погіршують якість життя мешканців будинку.
Перебування великої кількості сторонніх людей у будинку створює незручності, як для власників квартир у будинку, так і для працівників комунальної системи. Оскільки мають місце щоденні скарги від мешканців про порушення санітарних норм у під`їздах, збільшення експлуатаційних витрат на будинок та порушення громадського спокою у вечірні та нічні години.
25 грудня 2019 року на вхідних дверях будинку за вказаною адресою ініціативною групою було розміщено повідомлення-вимога, адресована власнику квартири АДРЕСА_1 , з вимогами: припинити використання квартири АДРЕСА_1 не за призначенням, а саме під «хостел» для тимчасового проживання громадян та привести квартиру АДРЕСА_1 у стан, придатний для постійного проживання однієї сім`ї різного чисельного складу або однієї людини. Зазначені вимоги на дату подання даної позовної заяви проігноровані та не виконані відповідачем.
Позивачі стверджують, що в багатоквартирних жилих будинках не можуть бути розміщені готелі, хостели або аналогічні засоби тимчасового проживання.
За вказаним позовом 29 вересня 2020 року судом відкрито провадження.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі з тих підстав, що твердження, які викладені у позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи. Доводи позивачів не підтверджені належними доказами. Пояснювала, що на підставі відповідної нотаріально посвідченої довіреності права володіння, користування та розпорядження квартирою, наразі реалізуються ОСОБА_3 , яка проживає у цій квартирі своєю родиною та при цьому здає частину житла своїм знайомим, якими публічна безпека та порядок не порушуються. Функціонування хостелу у квартирі припинено з вересня 2019 року.
Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, а також з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке.
Пунктом 12 ч. 1 ст. 15 та ст. 154 ЖК УPCP передбачено, що виконавчі органи міських рад здійснюють контроль за утриманням будинків і квартир, що належать громадянам.
Наказом Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.09.2019 № 37 затверджено склад робочої групи з оперативного вирішення проблемних питань існування на території міста Києва «хостелів».
05 грудня 2019 року в зв`язку із численними зверненнями мешканців житлового будинку АДРЕСА_2 до Київської міської державної адміністрації щодо влаштування у квартирі АДРЕСА_3 цього будинку хостелу, що викликає занепокоєння громадян і створює їм незручності, Робочою групою, за участю представників ГУ НП у м. Києві, проведено обстеження квартири за зазначеною адресою, за результатами обстеження був складений акт № 11-50.
Відповідно до актів огляду квартири АДРЕСА_3 від 16.12.2019 та № 916 від 03.04.2020 у її кожній кімнаті розташовано по 2-3-4 двоярусні ліжка. Квартира дійсно використовується для тимчасового проживання громадян (в розумінні під «хостел»). У вказаному приміщенні може одночасно проживати до 40 осіб. В коридорі розміщені «Правила поведінки в гуртожитку». За інформацією проживаючих всі вони є заробітчанами, іноземними громадянами, які до туризму не мають ніякого відношення.
Для встановлення власника квартири АДРЕСА_1 позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» звернувся до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» листом від 04.08.2020 № 463-3188. За отримання інформаційної довідки про власника квартири позивач оплатив 429,72 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 08.09.2020 № 2370 та актом надання послуг від 16.09.2020 № 817.
Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає на підставі права власності за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання та свідоцтвом про право власності.
З вищенаведеного судом вбачається, що позивач ОСОБА_1 є співвласником багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. 13 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» (зі змінами внесеними рішенням Київської міської ради від 22.06.2017 № 616/2778) створене КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та віднесено його до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.
Відповідно до розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.01.2015 № 41 «Про деякі питання комунального майна територіальної громади міста Києва, що віднесено до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації» за позивачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» закріплено на праві господарського відання без права розпорядження житловий та нежитловий фонд, зокрема і житловий будинок АДРЕСА_2 .
Статутом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 5 (зі змінами внесеними розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської?міської державної адміністрації) від 16.05.2019 № 870) визначено, що підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду (п. 2.1) та здійснення відповідно до вимог законодавства контролю за використанням житлових приміщень за призначенням, переплануванням та вжиття заходів в установленому порядку (п. 2.2.19).
На підставі своїх статутних повноважень КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» звернулася з листом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо незаконної господарської діяльності з одержанням прибутку від оренди житлового приміщення. Відповідно листа від 17.02.2020 № 463/320 Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві направлена інформація для перевірки діяльності «хостела» до Головного управління національної поліції у м. Києві з метою перевірки та проведення опитування мешканців. На 18.09.2020 відповіді від ГУ національної поліції у м. Києві не отримано.
Відповідно до протоколу від 25.12.2019 № 1 мешканцями багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 була створена ініціативна група з питання незаконного розміщення «хостелу» в будинку за вказаною адресою та складений список мешканців, які підтримують припинення незаконної діяльності гуртожитку, так званого «хостелу», розташованого в квартирі АДРЕСА_3 в вищезазначеному будинку.
Крім того, 25.12.2019 на вхідних дверях будинку за вказаною адресою ініціативною групою було розміщено повідомлення-вимога, адресована власнику квартири АДРЕСА_1 , з вимогами: припинити використання квартири АДРЕСА_1 не за призначенням, а саме під «хостел» для тимчасового проживання громадян та привести квартиру АДРЕСА_1 у стан, придатний для постійного проживання однієї сім`ї різного чисельного складу або однієї людини. Судом встановлено, що зазначені вимоги на дату подання даної позовної заяви проігноровані та не виконані відповідачем.
Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України та ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Статтею 382 ЦК України передбачено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.
Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Статтею 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
У відповідності до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власники квартири зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до обов`язків співвласників належить, зокрема, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм, додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства.
З вищенаведених норм законодавства чітко вбачається, що власники повинні використовувати свою власність за призначенням та такими способами, які б не порушували права інших осіб, зокрема співвласників квартири і житлового будинку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про туризм» готель - підприємство будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, що складається з шести і більше номерів та надає готельні послуги з тимчасового проживання з обов`язковим обслуговуванням. Також законом визначено поняття «аналогічні засоби розміщення» (це також підприємства, що складаються з номерів.)
Згідно з Державних будівельних норм В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення.», затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій від 26.03.2019 № 87, допускається розміщення нежитлових приміщень, які використовуються для здійснення господарської діяльності, у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків. Крім того, на верхньому житловому поверсі (у тому числі мансардному) допускається розміщення творчих майстерень художників та архітекторів.
При цьому статтею 8 ЖК УРСР передбачено, що у виняткових випадках може здійснюватися переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі за рішенням виконавчих органів міських та обласних рад.
Тобто, для здійснення господарської діяльності можуть використовуватися лише нежитлові приміщення.
У пункті 3.3. ДБН В 2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі» визначено, що готель - це один із засобів розміщення, який визначається згідно з вимогами ДСТУ 4527-2006 «Послуги туристичні. Засоби розміщення. Терміни та визначення», тут: будинок або комплекс приміщень для тимчасового розміщення (проживання). Наявність житлової та приймально-вестибюльної груп приміщень є обов`язковою. Склад додаткових приміщень, що підвищують комфорт готелю, не нормується і приймається згідно із завданням на проектування або за проектом. Житлова частина будинків готелів (номерний фонд) повинна бути функціонально і планувальне відокремленою. У випадку розташування приміщень готелів у складі багатофункціональних будинків, а також у випадках блокування приміщень готелів з іншими підприємствами та установами готелі повинні бути планувальне відокремлені, ізольовані та забезпечені самостійними входами і комунікаціями (вертикальними і горизонтальними).
Відповідно до розділу колективні засоби розміщення пункту 5.31. ДСТУ 4527-2006, хостел - це молодіжний готель, у якому номери, розташовані зазвичай за коридорною або блочною системою, і має умови для самостійного готування їжі та санітарно-технічні зручності на поверсі або у блоці; може організовувати харчування у закладі ресторанного господарства.
Отже, терміни «готель» та «хостел» не можна ототожнити з термінами «квартира» та «нежитлове приміщення». Хостел є готелем і повинен забезпечуватися самостійним входом і комунікаціями.
Слід зазначити, що пункт 2.50 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» містить вичерпний перелік приміщень, які допускаються розміщуватись у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків.
Такого приміщення як готель та/або хостел вказаний перелік не містить.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про туризм» забороняється надавати послуги з розміщення без наявності свідоцтва про встановлення відповідної категорії. Тобто готелю обов`язково повинна бути присвоєна категорія, на що було звернено увагу в листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.11.2013 № 1462-07/06.
Готель повинен мати внутрішні правила проживання в готелі; книгу відгуків і пропозицій; журнал реєстрації вступного інструктажу працівників з питань охорони праці та журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці (п. 1.12, 1.13 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 № 19.
Матеріально-технічне оснащення та мінімальний перелік послуг, що надаються готелем, повинні відповідати вимогам, установленим стандартами та іншими нормативно-правовими документами для категорії одна «зірка» (пункт 1.11 Правил № 19).
Вимоги до матеріального оснащення готелів залежать від категорії готелю та наведені в: ДСТУ 4269:2003 «Послуги туристичні. Класифікація готелів», затвердженому наказом Держспоживстандарту України від 23.12.2003 № 225; ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування», затвердженому наказом Держспоживстандарту України від 23.12.2003 № 225.
У пункті 4.4 ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування» визначені вимоги до готелів усіх категорій, зокрема у підпункті 4.4.1 готель повинен мати зручні під`їзні шляхи з необхідними дорожніми знаками, упорядковану і освітлену прилеглу територію, майданчик з твердим покривом для короткочасного паркування і маневрування, за наявності окремого входу в ресторан - вивіску з його назвою.
Готель, що займає частину будинку, повинен мати окремий вхід. У готелі потрібно створити умови, щоб убезпечити життя, здоров`я туристів, зберегти їхнє майно та захистити навколишнє середовище згідно з ДСТУ 4268:2003.
Готелі мають бути оснащені інженерними системами і устаткуванням, які забезпечують: постійне електропостачання; гаряче і холодне водопостачання (цілодобово); каналізацію; опалення, що забезпечує температуру в межах від 18 °С до 22 °С у житлових і громадських приміщеннях; вентиляцію (природну або примусову), яка забезпечує нормальну циркуляцію повітря і запобігає проникненню сторонніх запахів у номери і громадські приміщення; телефонний зв`язок; освітлення у номерах: природне (не менше одного вікна), штучне, забезпечене лампами розжарювання - 100 лк; люмінесцентними лампами - 200 лк; у коридорах - цілодобове освітлення.
Відповідно до п. 4.4 пп. 4.4.7. ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування» зазначено, що у готелі потрібно створювати всі необхідні умови для особистої гігієни, харчування і відпочинку персоналу. Приміщення для персоналу готелю повинні мати відповідне категорії готелю сучасне устаткування, зокрема санітарне.
З аналізу положень вказаних норм випливає, що в багатоквартирних жилих будинках не можуть бути розміщені готелі, хостели або аналогічні засоби тимчасового проживання.
Враховуючи вищевикладене, квартира АДРЕСА_1 , використовується не за цільовим призначенням, що суперечить вимогам цивільного та житлового законодавства та порушує права та інтереси інших мешканців даного будинку.
Згідно з ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані під ці цілі жилі будинки.
Таким чином квартира АДРЕСА_1 не може використовуватись в якості гуртожитку, готелю або хостелу. Тому суд вважає необхідним з метою захисту прав співвласників будинку АДРЕСА_2 зобов`язати відповідача припинити використовувати квартиру АДРЕСА_1 в якості хостелу.
У частині зобов`язання відповідача привести свою квартиру АДРЕСА_1 у первісний житловий стан, придатний для постійного проживання однією сім`єю різного чисельного складу або однієї людини, суд вважає правильним відмовити у задоволенні вказаної позовної вимоги у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Заборона використання спірної квартири в якості хостелу, на думку суду, є достатнім способом для забезпечення прав інших співвласників багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачаКомунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн та 429,72 грн витрат на отримання інформації про власника спірної квартири, а також на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 41 Конституції України; ст. 8, 127, 154 ЖК УPCP; ст. 319, 382, 383 ЦК України; ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»; ст. 1, 19 Закону України «Про туризм»; ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263, 269 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) припинити використовувати квартиру АДРЕСА_1 в якості хостелу.
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок та 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.
Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 березня 2021 року.

Суддя,- Белоконна І.В.