Справа № 444/3319/20
Провадження № 2/444/289/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця, ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт на її ім`я. З приводу спадкування вона звернувся із заявою до нотконтори про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Вказує, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав до колгоспного типу двору, головою якого була її бабця, що підтверджується довідками виданими виконкомом Липницької сільської ради. У зв`язку із вищенаведеним, просить захистити її право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом та задовольнити позовні вимоги.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача -Руської міської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак, на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи- Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак, на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у його відсутності.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видного 07.12.2018 року виконавчим комітетом Липницької сілської ради Жовківського району Львівській області, актовий запис №34.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Із витягу в спадковому реєстрі № 55240948 від 22.02.2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 відкрито спадкову справу №39/2019.

Із копії довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 07.12.2018 року № 1783 вбачається, що ОСОБА_1 , проживала без реєстрації і вела спільне господарство разом із ОСОБА_2 , бабою, до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 та займалася її похованням.

Із копії довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 13.02.2019 року №395 вбачається, що станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору АДРЕСА_1 була: ОСОБА_2 -1926 р.н. голова двору.

Із копії довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 13.02.2019 року №394 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_2 в арешті, під забороною та в заставі не перебуває.

Із копії довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 13.02.2019 року №393 вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та булла зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Із довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 23.11.2020 року №1364 вбачається, що станом на 15.04.1991 року ОСОБА_2 не втратила право на частку в майні колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. По кожному господарству в сільських радах велися погосподарські книги.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності колгоспного двору, головою якого значилася ОСОБА_3 було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Із довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 03.11.2020 року №6189 вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року, реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась.

З постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 12.11.2020 року, виданої державним нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав відсутності правовстановлюючого документу та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на частку померлого.

З копії технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 встановлено, що загальна площа будинку становить 103,8 кв.м., житлова 82,3 кв.м., допоміжна 21,5 кв.м.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно зі ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із наданої належно засвідченої копії спадкової справи №39/2019 заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що позивач ОСОБА_1 , 22.02.2019 року звернулася в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняла спадщину, інших спадкоємців не має.

З копії заповіту складеного 26.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно заповіла своїй онуці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний заповіт посвідчений секретарем Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 33. Такий заповідачем, станом на 13.02.2019 року, не змінений та не скасований.

Спадщина позивачем прийнята, оскільки вона звернулася із заявою про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку, та слід визнати за нею право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 на який вона має право в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 23, 141, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,8 м2, житловою 82,3 м2, допоміжною 21,5 м2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.03.2021 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.