ЄУН № 336/568/21
пр. № 2/336/1681/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що 30.03.2018 року між сторонами був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 124340 гривень. Обов`язку з повернення позики відповідач не виконала, грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 124340 гривень, а також судовий збір.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у наданий судом строк та станом на 22.03.2021 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було.

17.02.2021 року відповідач особисто подала через канцелярію суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, що підтверджується роздруківкою реєстру вхідної кореспонденції суду за вхідним номером заяви.

В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до копії розписки, складеної 30.03.2018 року, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 124340 гривень та зобов`язалась повернути кошти у строк до 20.12.2019 року. У розписці наявні відомості про безвідсотковість позики.

01.09.2020 року ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_2 претензію про повернення суми позики протягом 30 днів з моменту отримання претензії. Згідно з поясненнями ОСОБА_2 , 03.09.2020 року вона отримала претензію підтвердивши наявність заборгованості в сумі 124340 гривень та вказала про неможливість повернути кошти у визначений строк та зазначила про можливість звернутись з позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-63 цс 13), зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Виходячи з вищезазначеного, суд вбачає підстави для стягнення позики у сумі 124340 гривень.

Відповідно до узгодженої позиції сторін, позика надавалась безвідсотково, що передбачено положенням ст. 536 ЦК України.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову та доведеність пред`явлених вимог дослідженими доказами, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсягу.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30 березня 2018 року в сумі 124340 (сто двадцять чотири тисячі триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1243 (одна тисяча двісті сорок три) гривні.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 22.03.2021 року.