Провадження № 2/537/554/2021
Справа № 537/433/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участю секретаря Должаніци В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду

в с т а н о в и в:

29.01.2021 року КП «Теплоенерго» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01.02.2018 року по 31.12.2020 року у сумі 16060,85 грн., нараховані на суму заборгованості 3% річних в сумі 732,35 грн., інфляційні втрати в сумі 112,62 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що КП «Теплоенерго» відповідно до положень ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. КП «Теплоенерго» надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання споживачу ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 . В результаті невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг станом на 28 січня 2021 року за період 01.02.2018 року по 31.12.2020 року утворилась заборгованість в сумі 16060,85 грн. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням 3% річних в розмірі 732,35 грн. та встановленого індексу інфляції у розмірі 112,62 грн.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача КП «Теплоенерго» в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог КП «Теплоенерго». Зазначив, що він є інвалідом ІІ групи, йому ампутовано стопи обох ніг. Внаслідок перелому шийки бедра правої кінцівки, на даний час прикований до ліжка, може пересуватися на милицях на короткі відстані лише по квартирі. Проживає сам, рідних немає. Перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення. Отримує мінімальну пенсію в сумі 2100 грн., інших доходів немає, тому немає можливості сплачувати комунальні послуги у встановленому розмірі. В 2017 році він втратив субсидію з підстав наявності боргів, про що йому надійшло повідомлення. Після втрати субсидії він більше не міг оплачувати комунальні послуги, оскільки вартість комунальних послуг настільки велика, то при їх оплаті залишку пенсії не вистачить навіть на їжу. Відомо, що рішеннями суду з нього була вже стягнута заборгованість за комунальні послуги.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.03.2021 року №247550504 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.11.2004 року.

Отже, відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, а також централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_2 .

Судовим наказом Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.06.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду в період з 01.10.2018 року по 01.03.2019 року в розмірі 5543,19 грн., 3% річних нарахованих на суму заборгованості в розмірі 69,25 грн., інфляційні втрати в розмірі 518,27 грн. та судовий збір у розмірі 192,10 грн.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.07.2019 року скасовано судовий наказ №537/1584/19, виданий Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 26 червня 2019 року за заявою КП «Теплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію та гарячу воду.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2006 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За розрахунками позивача станом на 28 січня 2021 року відповідач має заборгованість по оплаті наданих позивачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року, яка становить 16060,85 грн. Відповідачем не подано заперечень на спростування проведеного позивачем розрахунку заборгованості з оплати постачання теплової енергії та гарячої води, не подано квитанцій на підтвердження проведення оплати послуг.

З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 16060,85 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню з відповідача три відсотки річних від простроченої суми зобов`язання в розмірі 732,35 грн. та інфляційні втрати в розмірі 112,62 грн.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову.

З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

В поданому до суду запереченні на позов, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що він є інвалідом ІІ групи, отримує мінімальну пенсію, був позбавлений субсидії за невчасну оплату комунальних послуг, тому немає змоги сплачувати комунальні платежі.

Однак вказані відповідачем обставини не є підставою для звільнення його від оплати житлово-комунальних послуг.

Додані до заперечення докази не містять відомостей про звернення відповідача до органу соціального захисту населення про призначення субсидії.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до п.5 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №807), житлова субсидія у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку з місяця, що настає за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

З огляду на наведені положення Законодавства, відповідач має право на призначення житлової субсидії в разі укладення договору про реструктуризацію заборгованості по оплаті постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України).

Позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №6367 від 28.01.2021 року.

Відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, інвалідність встановлена безтерміново, що підтверджується довідкою серії МСЕ №0158631 від 25.09.2002 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн., слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води станом на 28 січня 2021 року за період з 01 лютого 2018 року по 31 грудня 2020 року в сумі 16060 (шістнадцять тисяч шістдесят) грн. 85 коп., встановлений індекс інфляції у розмірі 112 (сто дванадцять) грн. 62 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 732 (сімсот тридцять дві) грн. 35 коп.

Компенсувати судовий збір, сплачений Комунальним підприємством «Теплоенерго» при подачі позову в розмірі 2270,00 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інформація про сторони:

позивач: Комунальне підприємство «Теплоенерго», , місцезнаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, буд.68, р/р НОМЕР_3 у АБ «Укргазбанк»;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 02 листопада 2007 року Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 15.03.2021 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.