Справа № 464/7101/18 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/2332/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Сеньків Х.І.

з участю: учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 29 липня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Перемишлянського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кривуцької Галини Михайлівни,-

в с т а н о в и в :

17.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою на дії головного державного виконавця Перемишлянського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кривуцької Галини Михайлівни, у якій просить визнати недійсним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 01.07.2020 р. у ВП №61269030.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 11.07.2020 року на її заяву від 26.05.2020 року, державний виконавець Кривуцька Г.М. надала розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_2 . Із зазначеним розрахунком не погоджується, оскільки у такому не відображено заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 .

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 29 липня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Перемишлянського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Львів) Кривуцької Галини Михайлівни.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу протиправною, оскільки суд не з`ясував за які саме послуги чи видатки перераховував ОСОБА_2 через АТ «Укрпошта» поштові перекази. Боржник не надав суду квитанцій чи платіжних документів із відміткою про призначення переказу, а тому судом неправомірно взято до уваги як доказ квитанції, які не містять інформації щодо предмету доказування та відмовлено у задоволенні скарги.

Вважає, що ухвала суду є необґрунтована, просить її скасувати та постановити ухвалу про задоволення її скарги.

Відповідно до статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) від Перемишлянського районного відділу Державної виконавчої служби (далі ДВС) надійшов Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 (далі Відзив) за підписом начальника Перемишлянського РВ ДВС ЗМУЮ МЮ (м.Львів) Б.Кавуна та за підписом Головного державного виконавця Г.Кривуцької.

У Відзиві зазначається, що згідно із розрахунком заборгованості по аліментах від 01.07.2020 року за період з грудня 2018 по червень 2020 року боржнику нараховано до сплати аліменти в сумі 18 677,42 грн., сплачено 18 680 грн. Інших виконавчих листів, ніж сплата аліментів боржником ОСОБА_2 на виконанні ДВС не перебувало.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Сихівського районного суду м.Львова залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги начальника Перемишлянського ВДВС Кавуна Б., пояснення боржника ОСОБА_2 , вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 13.02.2020 року у Перемишлянський районний відділ ДВС надійшов на виконання виконавчий лист № 464/7101/18 від 06.09.2019 року Сихівського районного суду м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн., але не ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.12.2018 року і до досягнення нею повноліття.

14.02.2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, копії постанов про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам, направлено виклик боржнику.

На виклик державного виконавця Кривуцької Г.М. боржник ОСОБА_2 з`явився та представив оригінали квитанцій, а саме поштові перекази про сплату аліментів на прізвище ОСОБА_1 через АТ «Укрпошта» про виплату грошових переказів з 04.03.2019 року по 27.01.2020 року щомісячно. У поясненні, наданому на вимогу державного виконавця, боржник ОСОБА_2 зазначив, що аліменти в розмірі 1 000,00 грн. сплачував поштовими переказами.

В судовому засіданні апеляційного суду боржник ОСОБА_2 пояснив, що інших стягнень, ніж сплата аліментів, у нього немає, а також відсутній обов`язок щодо сплати Ѕ вартості спільно нажитого майна, оскільки за час перебування у шлюбі у них відсутнє спільно нажите майно.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції належно перевірив та дав оцінку зібраним по справі доказам, зокрема, зазначив, що у платіжних документах про переказ коштів боржником ОСОБА_2 зазначалося призначення платежу «сплата аліментів». Окрім цього, погашена сума співпадає із нарахованими сумами щомісячних платежів саме по аліментах та зазначені кошти в сумі 18 680 грн. стягувач отримала, чого не заперечує. Заперечує призначення коштів.

Щодо доводів апеляційної скарги, що перекази коштів через АТ «Укрпошта» здійснювалися боржником як компенсація поділу майна подружжя після їхнього розлучення, скаржником не надано підтвердження, що боржник ОСОБА_2 має інші зобов`язання перед стягувачем ОСОБА_1 щодо сплати коштів. На виконанні Перемишлянського ВДВС інших виконавчих листів, ніж сплата аліментів немає.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Із матеріалів справи, із пояснень учасників справи не встановлено, що діями державного виконавця порушено права чи свободи стягувача ОСОБА_1 . Встановлено, що державний виконавець Кривуцька Г.М., надаючи стягувачу розрахунок по аліментах від 01.07.2020 року, діяла в межах повноважень Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383,384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 29 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 березня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк