Справа № 466/8097/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної п`ятої стоматологічної поліклініки про стягнення середнього заробітку, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з Комунальної п`ятої стоматологічної поліклініки м.Львова на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку виходячи з розміру 235,63 грн в день за період з 12.06.2019 року по день фактичного розрахунку.

Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у трудових відносинах з Комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова і працював на посаді завідуючого виробництвом. Був звільнений з займаної посади 12.06.2019 року за власним бажанням.

Судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м.Львова 15.07.2019 року на його користь стягнуто з відповідача 20322,95 грн заборгованості по заробітній платі за період з 01.03.2019 року по 12.06.2019 року.

Під час звільнення, відповідач, в порушення ст. 116 КЗпП України, не провів з позивачем повного розрахунку. Відповідно до довідки № 92 від 18.06.2019 року, його посадовий оклад становив 5183,88 грн. Таким чином, позивач просить зобов`язати відповідача виплатити йому середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні виходячи з розміру 235,63 грн в день за період з 12.06.2019 по день фактичного розрахунку.

В судове засідання учасники не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзиву на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою, працював на посаді завідуючого виробництвом. Даний факт стверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 та довідкою про доходи № 92 від 18.06.2019 року.

15.07.2019 року Шевченківським районним судом м.Львова видано судовий наказ про стягнення з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 20322,95 грн.

Як встановлено судом, дане судове рішення відповідачем не виконано.

Відповідно до витягу з Наказу №39-к/тр від 04.06.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача виробництвом з 12.06.2019 року згідно з ст.38 КЗпП України (за власним бажанням). Під час звільнення ОСОБА_1 з ним не було проведено повного розрахунку.

Згідно із ст. 2 КЗпП України, право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ч.4 ст.7 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В даному випадку встановлено, що з ОСОБА_1 не проведено повного розрахунку в день його звільнення, а відтак відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, останній має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку.

Обчислюючи розмір середнього заробітку за весь час затримки, суд виходить з приписів пункту 2 Постанови Кабміну «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995р.

Так, згідно даної постанови, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Як вбачається з довідки № 62 від 18.06.2019, посадовий оклад ОСОБА_1 становив 5183,88 грн. Таким чином, для обчислення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, необхідно застосовувати показник 235,63 грн. в день.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 дійсно перебував у трудових відносинах із відповідачем та з 12.06.2019 року, після звільнення, йому не виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

На підставі ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 7, 43 Конституції України, ст. ст. 2, 94, 115. 232, 233, 235 КЗпП України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», суд ,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з Комунальної п`ятої стоматологічної поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку виходячи з розміру 235,63 грн в день за період з 12.06.2019 року по день фактичного розрахунку.

Стягнути з Комунальної п`ятої стоматологічної поліклініки м.Львова судовий збір в доход держави в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальна п`ята стоматологічна поліклініка, , місцезнаходження: 79058, м.Львів, вул.Замарстинівська, 39.

Суддя О. І. Баєва