Справа № 462/1175/21
УХВАЛА

23 березня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова, розглянувши заяву Львівської міської ради про забезпечення позову, -

встановив:

Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Скречко Марія Михайлівна, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Волинська Людмила Василівна, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу № 966 від 23.04.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 125,2 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 19885857) з припиненням права власності ОСОБА_2 на вказаний об`єкт нерухомого майна; визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1994 від 19.09.2008 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; cкасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 125,2 кв. м на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 19885857) з припиненням права власності ОСОБА_3 на вказаний об`єкт нерухомого майна; зобов`язати ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0126 га шляхом демонтажу (знесення) нежитлової будівлі загальною площею 125,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 відчужувати будь-яким способом павільйон під літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 , а також органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення реєстраційних дій щодо:павільйону під літ. «Б» площею 125,2 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 19885857), який належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) .

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що має реальні підстави вважати, що відповідач може розпорядитися об`єктом та відчужити його на користь інших осіб, а це ускладнить, або навіть зробить неможливим звільнення самовільно зайняту ділянки площею 0,0126 га шляхом демонтажу (знесення) нежитлової будівлі, загальною площею 125,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , оскільки станом на сьогодні відбулась вже неодноразова перереєстрація об`єкта, відтак і в подальшому може відбутись ще не одна зміна власника з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та надані докази, вважаю, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

У відповідності до вимог ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1-3 статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи предмет позову та захід забезпечення позову, відсутність підстав щодо існування розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, суд дійшов висновку, що на даній стадії зустрічне забезпечення судом не застосовується. При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, учасники справи мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності на нежитлове приміщення загальною площею 125,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0126 га, розташованої по АДРЕСА_1 .

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.11.2020 вбачається, що власником павільйону літ. Б-1, загальною площею 125,2 кв.м., по АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 , який з 19.09.2008 є власником нежитлового приміщення загальною площею 125,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у будь-який час може розпорядитися спірним майном, а відтак, у випадку можливого рішення суду про задоволення позовних вимог Львівської міської ради, невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків для нього та зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову, тому вважаю, що заява про забезпечення позову є підставною і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.151-153 ЦПК України, -

постановив:

Заяву Львівської міської ради про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 відчужувати будь-яким способом павільйон під літ. «Б», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчиняти реєстраційні дії щодо: павільйону під літ. «Б» площею 125,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 19885857), що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягувач: Львівська міська рада, , адреса знаходження: м.Львів, пл.Ринок, 1.

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Інші відомості, передбачені п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: