Єдиний унікальний номер справи 489/407/20
Провадження №22-ц/812/65/21 Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
№22-ц/812/125/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 лютого 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_4,

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» - Боровської К.А., переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та Державного підприємства «СЕТАМ», рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, яке ухвалене 08 жовтня 2020 року о 09 годині 15 хвилин,повний текст складено 22 жовтня 2020 року, в приміщенні того ж суду, під головуванням судді Кокорєва В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича, ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про визнання прилюдних електронних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

29 січня 2020 року ОСОБА_1 пред`явив до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О., ОСОБА_2 , третя особа - ТОВ «Вердикт Фінанс» вищезазначений позов, який обґрунтовував наступним.

04 листопада 2019 року на електронному торгівельному майданчику ДП «Сетам» відбулись електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

Він вважає, що ці торги слід визнати недійсним, підставами чого є порушення їх ініціаторами та виконавцями встановлених законом правил проведення торгів.

Зокрема, його не було належним чином повідомлено про проведення електронних торгів, у той час як ним було оскаржено виконавчі дії приватного виконавця, які передували проведенню електронних торгів.

Більше того, спірну квартиру було реалізовано на торгах за вартістю значно нижчою від її ринкової вартості, що в сукупності дає підстави для визнання торгів недійсними.

Посилаючись на наведене, позивач, як власник майна, просив визнати недійсними електронні торги, протокол проведення електронних торгів, акт про проведені торги з реалізації нерухомого майна, скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів та скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_2 в судовому порядку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2020 року, позов задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсними електронні торги від 04 листопада 2019 року з реалізації нерухомого майна - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведені Державним підприємством "СЕТАМ" та оформлені протоколом проведення електронних торгів, № 442269.

Скасовано протокол проведення електронних торгів організованих ДП "Сетам" № 442269 від 04 листопада 2019 року, з реалізації нерухомого майна - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано акт про проведені електронні торги від 10 грудня 2019 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. у виконавчому провадженні № 59552963.

Скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, серія та номер: 3177 від 19 грудня 2019 року, видане приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є.

Скасовано реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 34743468, дата державної реєстрації 19 грудня 2019 року.

Стягнуто з відповідачів ДП "Сетам", Приватного виконавця Куліченко Д.О., ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 946 гривень 40 копійок, а саме, по 982 гривні 13 копійок з кожного.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року з відповідачів на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати на професійну правову допомогу в сумі 6 000 гривень.

ТОВ «Вердикт Фінанс» та ДП «СЕТАМ», кожний окремо, подали на це рішення апеляційні скарги, в яких просили його скасувати, а в позові відмовити.

Скарги обґрунтовували невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення ним норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи.

Апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду 1 інстанції без змін, оскільки суд ухвалив його з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд 1 інстанції виходив з того, щооскільки електронні торги за протоколом № 442269 були проведені з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Порядку реалізації арештованого майна, і такі порушення призвели до порушення законних прав та інтересів позивача, то вони, та акт про їх проведення підлягають визнанню недійсними, з відповідними правовими наслідками.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

За Конституцією України, ст. ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

За нормами ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1-3, 5, ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом № 606-ХIV та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (далі - Інструкція № 74/5).

Законом № 606-ХIV, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Аналіз положень Закону № 606-ХІV й Інструкції № 74/5 тут і далі, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Частиною третьою статті 62 Закону № 606-XIV передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою, четвертою статті 58 Закону № 606-XIVпередбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Частиною першою статті 58 Закону № 606-XIV передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частиною п`ятою статті 58 вказаного Закону визначено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єкта господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення, - статті 58, 62 Закону № 606-ХІV, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статті 55, 85 цього Закону).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (далі - Тимчасове положення).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

Частиною п`ятою статті 62 Закону № 606-XIV, пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім підпункту 5.12.2 пункту 5.12. Інструкції № 74/5, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності.

На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Судом 1 інстанції встановлено, і це стало підставою визнання торгів недійсними, що державний виконавець допустив порушення при призначені оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, внаслідок чого електронні торги були проведені з порушенням встановленого чинним законодавством порядку їх проведення.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва 28 жовтня 2020 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 79 425 гривень 59 копійок, яка, станом на 16 лютого 2018 року, складається з відсотків згідно кредитного договору, за період з 06 грудня 2013 року до 16 лютого 2018 року, у сумі 50 417 гривень 76 копійок; заборгованості з пені - 29 007 гривень 83 копійок та судового збору у розмірі 1 762 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2019 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 59552963, винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника, які разом з вимогою приватного виконавця про надання доступу до квартири АДРЕСА_1 , направлено на адресу заявника.

Актами приватного виконавця від 23 липня 2019 року та 31 липня 2019 року встановлено, що заявник у спірній квартирі не проживає, поштову кореспонденцію не отримує.

Відповідно до відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області № 59552963/3233 від 25 липня 2020 року приватному виконавцю було відомо, що ОСОБА_1 з 14 серпня 2015 року вибув на постійне місце проживання до Ізраїлю (т.1 а.с.26-27).

Згідно з постановою від 31 липня 2019 року, приватним виконавцем проведено опис та арешт квартири заявника (т.1 а.с. 31-32).

Відповідно до постанови від 10 вересня 2019 року приватним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Приватне підприємство "Ажіо" (т.1 а.с.33-34).

Відповідно до Висновку вказаного товариства про вартість майна від 16 вересня 2019 року, встановлено, що ринкова вартість квартири становить 380 800 гривень (т.1 а.с.37).

23 вересня 2019 року приватним виконавцем було направлено позивачу та третій особі повідомлення про результати оцінки квартири (т.1а.с.74).

Виходячи з вказаної оцінки і були призначені торги.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 437015 від 15 жовтня 2019 року, встановлено відсутність допущених учасників торгів (т. 1 а.с. 76).

Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 442269 від 04 листопада 2019 року, переможцем торгів став ОСОБА_2 , придбавши реалізоване майно за 323 680 гривень (т. 1 а.с. 77).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 193881745 встановлено, що 19 грудня 2019 року приватним нотаріусом було зареєстровано право приватної власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 .

Між тим, позивачем надано до суду висновок № 125-005 судової оціночно - технічної експертизи, проведеної експертом Лесків С.А., згідно висновків якої, ринкова вартість вказаної квартири станом на 13 вересня 2019 року складає 920 700 гривень (т. 1 а.с.84-91).

29 січня 2020 року, вважаючи дії приватного виконавця незаконними, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця щодо дотримання проведення процедури незалежної оцінки нерухомого майна, визнання протиправним та скасування звіту про незалежну оцінку майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2020 року та постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, які є обов`язковими до виконання, встановлено неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О., щодо призначення у виконавчому провадженні № 59552963 суб`єкта оціночної діяльності (т.1 а.с.28-30).

Отже, проведення електронних торгів за протоколом № 442269 відбулося з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження" та Порядку реалізації арештованого майна, що безпосередньо вплинуло на результати торгів.

З огляду на вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Крім того, в силу постанови Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року було скасоване рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2020 року про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» 79 425 гривень 59 копійок, і, на виконання якого проводилися оспорювані електронні торги, та відмовлено товариству у позові.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду 1 інстанції.

За такого, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та Державного підприємства «СЕТАМ» залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

__________________________________________________

Повний текст постанови складено 24 лютого 2021 року.