Справа № 522/4095/20
Провадження № 2/522/779/21
У Х В А Л А

23 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши матеріали цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення заборони розміщення інформації про особисте життя дитини у вигляді фотографій у мережаж Інтернету та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення заборони розміщення інформації про особисте життя дитини у вигляді фотографій у мережаж Інтернету та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення заборони розміщення інформації про особисте життя дитини у вигляді фотографій у мережаж Інтернету та відшкодування моральної шкоди залишено без руху.

09 червня 2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Приморського районного суду від 09 липня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду на 12 серпня 2020 року.

У судове засідання призначене на 12 серпня 2020 року сторони не з`явились, про причини неявки до судового засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 27 жовтня 2020 року.

Судове засідання призначене на 02 листопада 2020 року відкладено на 17 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

У судове засідання призначене на 17 грудня 2020 року сторони не з`явились, про причини неявки до судового засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 10 лютого 2021 року.

У судове засідання призначене на 10 лютого 2021 року сторони не з`явились. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 судова повістка про виклик у судове засідання отримана 30.01.2021 року. Про причини неявки до судового засідання суд не повідомив.

Розгляд справи відкладено на 23.03.2021 року.

У судове засідання призначене на 23 березня 2021 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 сповіщалась за адресою зазначеною в позовній заяві, однак судова повістка повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Необхідно зазначити, що представник позивача вже отримував поштову кореспонденцію за даною адресою.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що представник позивача та позивач не з`явився до суду повторно без поважних причин.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України,суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Позивач не надав до суду будь-яких заяв чи клопотань щодо збору доказів, не надав жодних заяв чи клопотань щодо розгляду справи без участі сторони позивача.

Фактично, після відкриття провадження по справі позивач не проявив жодних активних дій щодо захисту свого порушеного права, що ставить під сумнів мотиви подання позовної заяви до суду.

Таким чином, незацікавленість позивача у розгляді справи, відсутність активних дій щодо збору доказів, та ненадання позивачем заяви про розгляд справи без участі сторони позивача позбавляє суд можливості розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення заборони розміщення інформації про особисте життя дитини у вигляді фотографій у мережаж Інтернету та відшкодування моральної шкоди- залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 29.03.2021 року.

Суддя А.В. Науменко

23.03.21