Справа № 152/197/21
У Х В А Л А

26 березня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/197/21

Провадження №2/152/139/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», в інтересах якого діє Балагурак Вероніка Василівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Учасники справи: позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 26.03.2021 року, викликалися належним чином.

При цьому, представник позивача Балагурак В.В., що діє за довіреністю від 24.11.2020 року №5579-К-Н-О (а.с.62), подавала клопотання про розгляд справи у відсутності представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.76), а відповідач ОСОБА_1 в судовий розгляд не прибув повторно.

Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судова повістка ОСОБА_1 про виклик в судові засідання, призначені на 15.03.2021 року та на 26.03.2021 року, надсилалася судом за адресою його місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, згідно з інформацією Носиківської сільської ради: АДРЕСА_1 (а.с.82).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повістки про виклик відповідача ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 15.03.2021 року та на 26.03.2021 року, до суду не повернуто.

Також відповідач повідомлявся про виклик через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України.

Оголошення про виклик відповідача у судові засідання, призначені на 15.03.2021 року та на 26.03.2021 року, розміщені на веб-сайті «Судова влада України» 16.02.2021 року та 15.03.2021 року відповідно (а.с.85, 88).

Відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не прибув до суду повторно без поважних причин, відзиву на позовну заяву на пропозицію суду, що викладена в ухвалі про відкриття провадження у справі від 16.02.2021 року, не подавав.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення, що вбачається із клопотання представника позивача ОСОБА_2 (а.с.76).

Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ч.ч.1, 2 ст.281 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув повторно, будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час судового засідання, тобто без поважних причин, не подав відзиву на позовну заяву на пропозицію суду, що викладена в ухвалі від 16.02.2021 року, а представник позивача не має заперечень щодо заочного розгляду справи, про що зазначив у клопотанні (а.с.76), то суд вважає, що існують умови для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

08.02.2021 року разом із позовною заявою представником позивача ОСОБА_2 надіслано клопотання про огляд веб-сайту, в якому остання просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №3, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.11.2018 р.)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 273-287 повного договору (а.с.75).

Клопотання представником позивача мотивоване тим, що кредитний договір укладено шляхом приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Кредитний договір, укладений між позивачем та відповідачем, складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та безпосередньо самих Умов та правил надання банківських послуг, які оприлюднені на офіційному сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Вимогами ст.85 ЦПК України визначено порядок, випадки та мету здійснення огляду доказів за їх місцезнаходженням.

Оригіналом Умов та правил надання банківських послуг є веб-сторінка у мережі інтернет, яка знаходиться на відповідному сервері та оприлюднена на сайті https://privatbank.ua/, тому доставити оригінал вказаного електронного доказу безпосередньо до суду неможливо, тому, вважає, що вказану сторінку на веб-сайті слід оглянути суду для встановлення та фіксування її змісту.

У разі необхідності для проведення такого огляду представник позивача вважає можливим залучення судом спеціаліста.

До позовної заяви додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору з відповідачем, а зі змістом оригіналу можливо ознайомитися безпосередньо на сайті банку, що дасть можливість, на думку представника позивача, встановити ідентичність витягу, доданого до позову, з оригіналом, що міститься на офіційному сайті.

Крім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що вказане клопотання подається ним не в порядку забезпечення доказів, а саме в порядку, встановленому ст.85 ЦПК України.

Розглянувши вказане клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст.182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках… Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст.43 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право, в тому числі, подавати заяви та клопотання.

Частиною 5 ст.81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач, відповідно до вимог ч.2 ст.83 ЦПК України, повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.85 ЦПК України, письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Частиною 1 ст.100 ЦПК України встановлено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео-та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Разом з тим, частиною 2 ст.100 ЦПК України встановлено, що електронні докази подаються у оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Також, частиною 3 ст.100 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (ч.4 ст.100 ЦПК України).

Проаналізувавши вказані норми ЦПК України, суд прийшов до висновку, що представником позивача клопотання про огляд веб-сайту належним чином не мотивоване, зокрема, необхідність огляду офіційного веб-сайту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та що саме повинен підтвердити або спростувати такий огляд.

Також, представник позивача, в порушення вимог ч.1 ст.84 ЦПК України, взагалі не мотивував факту неможливості ним самостійно надати електронну копію вказаного доказу, засвідчену в порядку, встановленому ч.2 ст.100 ЦПК України, або паперову копію вказаного доказу, посвідчену у порядку, встановленому ЦПК, або що є перешкоди для подання до суду електронної чи паперової копії доказу, або що засіб доказування може бути втрачений.

Натомість, представником позивача до матеріалів позовної заяви додано не електронну копію розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, та також не його паперову копію, відповідно до вимог частин 2, 3 ст.100 ЦПК України, належно засвідчені, а витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», як зазначено в п.11 Додатку позовної заяви.

Відтак, клопотання представника позивача про огляд веб-сайту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 43, 81, 83, 84, 100, 182, 280-281, 258, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Провести заочний розгляд справи за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», в інтересах якого діє Балагурак Вероніка Василівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У задоволенні клопотання представника позивача про огляд веб-сайту відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: