Провадження № 2-з/537/2/2021
Справа № 537/14/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову,

встановив:

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: будинок АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування заяви зазначив, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З метою забезпечення виконання рішення суду по вказаній справі прохав накласти арешт на належне ОСОБА_1 майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 53,6 кв.м.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 де просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 137 951,47 грн. за кредитним договором від 118.01.2018 року та судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Одночасно з поданням вказаної позовної заяви АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із заявою про забезпечення вказаного позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: будинок АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Провадженя по справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стгнення заборгованості відкрито 23.03.2021 року.

Частинами 1,2 статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149 153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів охорони матеріально правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Я вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №218582655 від 31.07.2020 року, ОСОБА_1 належить 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 53,6 кв.м..

При цьому, заявник прохає накласти арешт на весь будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 53,6 кв.м..

Враховуючи викладене, зважаючи що накладення арешту на весь будинок може порушити права та охоронювані законом інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. І. Хіневич