Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-з/733/3/21
Єдиний унікальний №733/328/21
У Х В А Л А

іменем України

25 березня 2021 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Кулак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Щурівське» про визнання договору оренди землі та додаткового договору до нього некладеними та витребуваня земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

установив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «Щурівське» про визнання договору оренди землі та додаткового договору до нього некладеними та витребуваня земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Крім того, позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення даного позову шляхом заборони ФГ «Щурівське» вести будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці, призначеній для ведення особистого селянського господарства, площею 6,25 га, кадастровий номер :02:001:0167, розташований на території Щурівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, власником якої є ОСОБА_1 .

Свою заяву позивач мотивує тим, що є власником земельної ділянки загальною площею 6,25 га, кадастровий №:02:001:0167, розташованої на території Щурівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєсту заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Впродовж кількох останніх останніх років ФГ «Щурівське» вищевказану земельну ділянку неправомірно використовує, а саме: проводить оранку, сіянку та збирання врожаю. Жодних договорів, які б надавали право ФГ «Щурівське» на користування належною їй земельною ділянкою, позивач не укладала. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивачу стало відомо про наявність Договору оренди належної їй земельної ділянки загальною площею 6,25 га, кадастровий №:02:001:0167, що знаходиться на території Щурівської сільської ради, укладеного між ФГ «Щурівське» та ОСОБА_1 , а також додаткового договору №1 до вищезазначеного, укладеного 25 вересня 2017 року. Оскільки договорів оренди позивач не підписувала, між нею та ФГ «Щурівське» жодних зобов`язань не виникло, тому позивач і звернулася до суду з позовом до ФГ «Щурівське» про визнання некладеними Договору оренди земельної ділянки загальною площею 6,25 га, кадастровий №:02:001:0167, розташованої на території Щурівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області та припинення права оренди вищезазначеної земельної ділянки шляхом скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав.

Окрім того, позивач вважає, що для захисту прав та інтересів та для забезпечення своєчасного виконання в майбутньому рішення суду, слід забезпечити позов з підстав наближення сезону весняно-польових робіт для заборони ФГ «Щурівське» вести будь-яку господарську діяльність на належній їй земельній ділянці, адже якщо відповідачем будуть розпочаті посівні роботи, то виконання рішення суду стане неможливим до моменту зібрання врожаю відповідачем.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно із ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обгрунтування забезпечення позову.

Обгрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Згідно п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі забороною вчиняти певні дії.

При цьому у відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процессу;наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процессу.

При цьому суд враховує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ФГ «Щурівське» вести будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці, призначеній для ведення особистого селянського господарства, площею 6,25 га, кадастровий номер :02:001:0167, розташованої на території Щурівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, власником якої є ОСОБА_1 , є неправомірною, оскільки заборона не тільки позбавить ФГ «Щурівське» на весь час вирішення спору використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору, але й перешкодить здійсненню відповідачем підприємницької діяльності, як юридичної особи, з якою позивач уклала договір оренди земельної ділянки та додатковий договір, які на даний час є чиними і презумпція правомірності яких у встановленому законом порядку не спростована (ст.204 ЦК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №700/720/17 (провадження №61-1995св20).

При цьому суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які свідчили б про те, що забезпечення позову шляхом заборони ФГ «Щурівське» вести будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці, до моменту прийняття остаточного рішення у даній справі, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі за умови задоволення позову.

Доводи наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову, мають оціночний характер та підлягають з`ясуванню, оцінці та доведенню під час вирішення спору по суті, та не свідчать, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або призведуть до порушень прав заявника.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149-153,154, 260,353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Щурівське» про визнання договору оренди землі та додаткового договору до нього некладеними та витребуваня земельної ділянки з чужого незаконного володіння - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Фетісова