П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Київ

Справа № 22-4616 Головуючий у 1-й інстанції: Галась І. А.

Унікальний № 754/14810/15-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Іванової І. В.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Осінчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Герасименка Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання рішення загальних зборів недійсним,-

у с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року представник ОСОБА_2 пред`явила в суд позов до ТОВ «Автомобільний центр», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання рішення загальних зборів недійсним, в якому просила визнати недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», що оформлене протоколом засідання Загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що засновниками ТОВ «Автомобільний центр» відповідно до Статуту були: громадяни України - ОСОБА_4 (32%), ОСОБА_3 (32%), ОСОБА_5 (28%), ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» (8%). Як убачається з рішення загальних зборів, що оформлене протоколом № 01/2015 від 16 лютого 2015 року порядок денний був наступним: виключення ОСОБА_5 зі складу власників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 28% у статутному капіталі товариства у розмірі 1 404 200 грн, виключення ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 8% у статутному капіталі товариства у розмірі 401 200 грн, про зменшення статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», про визначення та перерозподіл Статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», про внесення змін до Статуту і затвердження нової його редакції. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 яка була засновником (учасником) товариства і їй належало 28%, що складає вартість її вкладу, померла ще 06 грудня 2014 року і звичайно її не могли повідомити про ці збори.

Позивач на даний час є спадкоємцем ОСОБА_5 і тому вимушена була звернутися до суду з даним позовом, оскільки у неї виникають сумніви щодо справжності в даному протоколі від 16 лютого 2015 року підпису ОСОБА_3 . Також вона вважає, що рішення загальних зборів прийнято не у відповідності з вимогами до Статуту, що порушує її законні прав та інтереси, як спадкоємця, оскільки її не викликали на ці збори і не ставили питання про прийняття або відмову у її прийнятті як спадкоємця до ТОВ «Автомобільний центр», крім того ніяких коштів за частку у статутному капіталі вона не отримувала (т. 1, а.с.3-6).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року було скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 січня 2017 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року задоволено позов ОСОБА_2 до ТОВ «Автомобільний центр», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання рішень загальних зборів недійсним. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоколом загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 надіслав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (т. 3, а. с. 123-128).

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Герасименко А. Ю., 23 березня 2021 року подав до апеляційного суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення представника позивача, адвоката Радзивіл І. О., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити оскаржуване рішення без змін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

При розгляді справи в суді першої інстанції встановлені наступні обставини.

Відповідно до положень Статуту ТОВ «Автомобільний центр» (нова редакція), зареєстрованого 29 листопада 2006 року, номер запису 4001745, товариство зареєстроване Деснянською (Ватутінською) районною державною адміністрацією у м. Києві 18 серпня 2001 року, запис в журналі обліку реєстрації за № 04782, продовжує діяльність на засадах угоди Учасників, шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Згідно з п. 4.1 Статуту учасниками товариства є: громадяни України - ОСОБА_4 (32%), ОСОБА_3 (32%), ОСОБА_5 (28%), ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» (8%).

Відповідно до п. 15.1 Статуту статутний капітал Товариства становить 5 015 000 грн та розподіляється між учасниками у наступних пропорціях: ОСОБА_4 - грошовий вклад у розмірі 1 604 800, грн, що дорівнює 32% статутного капіталу; ОСОБА_3 - грошовий вклад у розмірі 1 604 800 грн, що дорівнює 32% статутного капіталу; ОСОБА_5 - грошовий вклад у розмірі 1 404 200 грн, що дорівнює 28% статутного капіталу; ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» - грошовий вклад у розмірі 401 200 грн, що дорівнює 8% статутного капіталу.

Як свідчить протокол № 01/2015 від 16 лютого 2015 року загальних зборів засновників ТОВ «Автомобільний центр», 16 лютого 2016 року відбулися Загальні збори засновників ТОВ «Автомобільний центр» з наступним порядком денним: 1) виключення ОСОБА_5 зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 28% у статутному капіталі ТОВ «Автомобільний центр» у розмірі 1 604 800 грн; 2) виключення ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» зі складу ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 8% у статутному капіталі у розмірі 401 200 грн; 3) про зменшення розміру статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр»; 4) про визначення та перерозподіл статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр»; 5) про внесення змін до Статуту і затвердження нової редакції статуту ТОВ «Автомобільний центр».

В Протоколі № 01/2015 від 16 лютого 2016 року Загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» зазначено про присутність на зборах ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Зборами прийняті наступні рішення: 1. Виключити ОСОБА_5 зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 28% у статутному капіталі ТОВ «Автомобільний центр» у розмірі 1 604 800грн у порядку та строки згідно норм діючого законодавства України; 2. Виключити ТОВ«Лізингова компанія «Технобудлізинг» зі складу ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 8% у статутному капіталі у розмірі 401 200грн у порядку та строки згідно норм діючого законодавства України; 3. У зв`язку із виключенням ОСОБА_5 та ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» зменшити розмір статутного капіталу з 5 015 000грн до 3 209 600грн.; 4. Визначити, що статутний капітал цього Товариства розподілений наступним чином: вклад ОСОБА_4 складає 50% статутного капіталу Товариства, що в грошовому вираження становить 1 604 800 грн; вклад ОСОБА_6 складає 50% статутного капіталу Товариства, що в грошовому вираженні становить 1 604 800грн.; 5. У зв`язку зі змінами, що відбулися в ТОВ «Автомобільний центр» внести зміни до його Статуту, викласти та затвердити і підписати Статут ТОВ «Автомобільний центр» у новій редакції з урахуванням вищевказаних змін.В протоколі містяться підписи ОСОБА_4 , ОСОБА_3

Деснянською районною в місті Києвідержавною адміністрацією 23 березня 2015 рокузареєстровано нову редакцію статуту ТОВ «Автомобільний центр», затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» від 16 лютого 2015 року, оформленим протоколом № 01/2015 від 16 лютого 2015року загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», та проведено реєстраційні дії щодо зміни складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» та у частині зміни розмірів часток учасників в статутному капіталі, внесено відповідні реєстраційні записи за № 9001745.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року в справі № 910/16715/17 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр», оформлене протоком засідання загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 03 грудня 2018 року.

Даним рішення, зокрема, встановлено, що відповідно до п. 16.1 Статуту ТОВ «Автомобільний центр»(в редакції 29 листопада 2006року), що узгоджується з приписами ст. 145 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства є Загальні збори учасників (Збори); виконавчим органом товариства є дирекція Товариства, яку очолює Генеральний директор; контролюючий орган - Ревізійна комісія (ревізор).

Згідно із п. 16.5 Статуту ТОВ «Автомобільний центр» (в редакції 29 листопада 2006року), до виключної компетенції зборів учасників відносяться, зокрема, внесення змін та доповнень до Статуту, зміна розмірів Статутного капіталу; виключення Учасника із складу Учасників Товариства.

За визначенням п. 16.8 Статуту ТОВ «Автомобільний центр»(в редакції 29 листопада 2006року), з питань визначення основних напрямків діяльності Товариства та затвердження його планів і звітів про їх виконання, внесення змін до Статуту Товариства, а також при вирішенні питання про виключення учасника зі складу Учасників Товариства, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників Товариства.

Пунктом 16.10 Статуту ТОВ «Автомобільний центр» (в редакції 29 листопада 2006 року) визначено, що збори учасників скликаються по мірі необхідності, але не менше двох разів на рік. Збори правомочні, якщо на них присутні Учасники (їх представники), які в сукупності володіють більше ніж 60% голосів.

Даним рішенням також встановлено, що загальні збори були проведені за відсутності повідомлення всіх учасників Товариства про місце та час їх проведення, що свідчить про проведення зборів 16 лютого 2016 рокуз порушенням Закону України «Про господарські товариства».

Також при винесенні рішення судом були враховані Висновки експертів № 6887-6889/18-32 від 14 червня 2018 рокуза результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у справі № 910/16715/17 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз: 1. Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Підписи: ОСОБА_3 » у протоколі Загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» від 16 лютого 2015року виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів; 2. Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Підписи: ОСОБА_3 » у протоколі Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» від 16 лютого 2015 року виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_3 . Отже, відсутність ОСОБА_3 на Загальних зборах учасників Товариства 16 лютого 2015року та підписання протоколу зборів учасників не ним, а невідомою особою, що встановлено висновком судової експертизи, свідчить про неправомірність прийнятих на цих Зборах рішень, оскільки вони прийняті за відсутності кворуму (менше ніж 60% відсотків голосів).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2018 року, в справі № 910/16715/17 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр», оформлене протоком засідання загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року. Отже рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» № 01/2015 від 16 лютого 2015 року було прийняте за відсутності кворуму (64%) для проведення та прийняття рішень.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_2 відповідають обставинам справи.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 , нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (т.3, а.с. 111-115).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГПК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 1 ст. 100 ЦК України, право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» під час реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Згідно з ч. 5 ст. 147 ЦК України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

Частиною 1 ст. 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

За змістом ст.ст. 130, 147, 166 ЦК України та ст.ст. 55, 69 Закону України «Про господарські товариства», якими передбачено спадкування саме частки учасника господарського товариства, у разі смерті (ліквідації) учасника товариства спадкоємцем (правонаступником) спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Після набуття частки в статутному капіталі у спадкоємців (правонаступників) виникає переважне право вступу до цього товариства, передбачене ст. 55 Закону України «Про господарські товариства», проте у цьому разі не йдеться про автоматичне набуття такими спадкоємцями права участі у товаристві.

Згідно з п. 17 та п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду корпоративних спорів» від 24 жовтня 2008 року № 13 підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішень органів управління товариства мають лише ті його учасники (акціонери), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

За визначенням п. 16.8 Статуту ТОВ «Автомобільний центр» (в редакції 29 листопада 2006 року), з питань визначення основних напрямків діяльності Товариства та затвердження його планів і звітів про їх виконання, внесення змін до Статуту Товариства, а також при вирішенні питання про виключення учасника зі складу Учасників Товариства, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників Товариства.

Пунктом 16.10 Статуту ТОВ «Автомобільний центр» (в редакції 29 листопада 2006року) визначено, що збори учасників скликаються по мірі необхідності, але не менше двох разів на рік. Збори правомочні, якщо на них присутні Учасники (їх представники), які в сукупності володіють більше ніж 60% голосів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України «Про господарські товариства», статті 41 та 42 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Як свідчать матеріали справи, згідно з висновкомекспертів № 6887-6889/18-32 від 14 червня 2018року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у справі № 910/16715/17 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз: 1. Підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Підписи: ОСОБА_3 » у протоколі Загальних зборів учасників ТОВ«Автомобільний центр» від 16 лютого 2015 рокувиконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів; 2. Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Підписи: ОСОБА_3 » у протоколі Загальних зборів учасників ТОВ«Автомобільний центр» від 16 лютого 2015 року виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_8 (т.2, а.с. 192-200).

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що рішення загальних зборів учасників ТОВ«Автомобільний центр», оформлене протоком засідання загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року прийнятоза відсутності кворуму (менше ніж 60% відсотків голосів), а тому районний суд дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що районним судом не було надано оцінку підвідомчості розгляду даного спору та віднесення його до категорії господарських справ колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб`єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов`язаних із діяльністю інших суб`єктів господарювання.

Не підлягає розширеному тлумаченню п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК також щодо справ, пов`язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, що вибув. Зокрема, спори за участю спадкоємців учасників господарського товариства, які ще не стали його учасниками, не є підвідомчими (підсудними) господарським судам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не є та не була учасником ТОВ «Автомобільний центр», а отже є неналежним суб`єктом оскарження рішень, прийнятих зборами учасників та недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання зборів не може визнаватись порушенням прав тих позивачів, які не є учасникамицієї особи, колегія суддів відхиляє, оскільки спірним рішеннямвід 16 лютого 2016 року зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр»виключено ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і спадкоємцем якої є ОСОБА_2 .

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Герасименка Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України та/або у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 24 березня 2021 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді І. В. Іванова

Т. О. Невідома