ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» березня 2021 року м. Херсон

Справа № 766/23995/18 Провадження № 22-ц/819/635/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Пузанової Л. В.
секретарЛитвиненко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О. В. від 15 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал», державного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерини Михайлівні про визнання недійсним договору про відступлення прав за іпотечним договором, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 09 лютого 2007 року між нею та АКБ «Форум» було укладено кредитний договір, за умовами якого останній надав їй кредитні кошти у розмірі 30 000 дол. США з кінцевим терміном повернення 08 лютого 2012 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вище зазначеним договором, 09 лютого 2007 року між нею та АКБ «Форум» укладено іпотечний договір, предметом якого є п`яти кімнатна квартира АДРЕСА_1 .

22 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Михайловою Н. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41755713, на підставі якого внесено до Державного реєстру іпотек запис № 26759623 про іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал».

28 вересня 2018 року державним реєстраторам Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К. М. на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором від 22 червня 2018 року, іпотечного договору від 09 лютого 2007 року, письмової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» від 12 липня 2018 року № 12-07, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43253240 та внесено до Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно запис про власника спірного нерухомого майна ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал».

Позивач зазначала, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України, ст. 24 ЗУ «Про іпотеку», ні АКБ «Форум», ні ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» не повідомили її про відступлення права вимоги за іпотечним договором та, відповідно, права вимоги за основним зобов`язанням. Вимогу про усунення порушення, в порядку визначеному іпотечним договором, вона не отримувала.

Державний реєстратор не перевірив достатність і належність документів наданих ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» для оформлення прав та їх обтяжень, що призвело до незаконної перереєстрації квартири, що належала їй на праві власності на останнього.

Позивач, враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» не надала, а державний реєстратор не перевірила докази наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, що призвело до заволодіння відповідачем квартири без належних і достатніх підстав, просила суд, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог: залучити до участі у справі у якості співвідповідача державного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерину Михайлівну; визнати недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором від 22 червня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Михайловою Н.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2119; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерини Михайлівни № 43253240 від 28 вересня 2018 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» на п`яти кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 28146274 від 28 вересня 2018 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 березня 2019 року прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог; залучено до участі у справі у якості співвідповідача державного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерину Михайлівну.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко Катерини Михайлівни № 43253240 від 28 вересня 2018 року про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал» на п`яти кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 28146274 від 27 вересня 2018 року з урахуванням ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з визнанням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства, що існували до внесення рішення № 43253240 від 28 вересня 2018 року.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 881,00 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило рішення суду скасувати, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що на адресу ОСОБА_1 12 липня 2018 року направлено лист з описом вкладення, яким останню повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним, іпотечним договорами та договорами поруки та вимога про усунення порушення зобов`язань, що підтверджується оригіналом опису вкладення до цінного листа та фіскальним чеком, які отримані боржником 20 липня 2018 року та підтверджується копією повідомлення Укрпошти на телефон відправника щодо вручення відправлення; судом першої інстанції не взято до уваги, що в судовому засіданні державний реєстратор Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К. М. підтвердила, що їй надано всі документи, які вимагалися законодавством для здійснення перереєстрації права власності на іпотекодержателя; суд першої інстанції у рішенні не обґрунтував підстави не взяття до уваги, як доказу отримання позивачем повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки копії повідомлення про вручення поштового відправлення; не зазначив, на підставі чого відповідач зобов`язаний зберігати повідомлення після задоволення своїх вимог і надання зазначеного повідомлення реєстратору; просило врахувати відсутність порушеного права чи інтересу позивача та недоведеність позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача адвокат Афанасьєва Ж. Л. доводи апеляційної скарги підтримала, уточнила суть свого прохання скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду не оскаржується у частині відмовлених позовних вимог, воно переглядається в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за скаржником на квартиру АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідача, учасників справи, що з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності документів, необхідних для державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «ФК «Аверс Капітал», така реєстрація проведена з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідній редакції; суд не зміг встановити, які саме документи надавалися безпосередньо реєстратору, оскільки надана паперова копія реєстраційної справи, яка зберігається у електронному вигляді не містить переліку наданих документів; ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав), тому дійшов висновку про задоволення вимог в частині скасування спірного рішення державного реєстратора, з урахуванням ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з визнанням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства, що існували до внесення спірного рішення.

Колегія суддів з висновком суду в оскаржуваній частині погоджується з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 09 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «Форум» Херсонська філія укладено кредитний договір, за умовами якого останній надав позивачу кредитні кошти у розмірі 30 000 дол. США з кінцевим терміном повернення 08 лютого 2012 року /т. 1, а. с. 16-19/.

В якості забезпечення виконання вказаного договору, 09 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «Форум» укладено іпотечний договір, предметом якого є п`яти кімнатна квартира АДРЕСА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Годованим В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 311 /т. 1, а. с. 14-15/.

22 червня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» (правонаступником АКТ «Форум») та ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» укладено договір № 1176-Ф про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору всі права вимоги за кредитним договором № 057/07/11-КЕ від 09 лютого 2007 року разом з усіма додатками до нього, укладеним між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1 ; іпотечним договором, укладеним між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Годованим В. В. 09 липня 2007 року та зареєстрованим в реєстрі за № 311; предметом іпотеки є п`яти кімнатна квартира АДРЕСА_2 (п. 1.1, 1.4 Договору) /т. 1, а. с. 217/.

22 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Михайловою Н. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41755713, на підставі якого до Державного реєстру іпотек внесено запис № 26759623 про Іпотекодержателя - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал /т. 1, а. с. 9-10/.

28 вересня 2018 року державним реєстратором Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К. М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43253240, на підставі якого до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про власника нерухомого майна - п`яти кімнатної квартири АДРЕСА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал», /т. 1, а. с. 9-10,162-169/.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно з частинами першою та третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки пов`язана з дотриманням порядку, визначеного статтею 35 Закону України «Про іпотеку». У разі порушення встановленого вказаною нормою порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності не допускається.

У разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку.

За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Відповідно до п. 5.1 Договору іпотеки від 09 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 і АКБ «Форум», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал», іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадках, якщо сума наданого кредиту та/або проценти за користування ним, можливі неустойки й витрати не будуть сплачені у строки, встановлені кредитним договором та інших випадках, передбачених кредитним договором.

Згідно п. 5.2 Договору іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановленим цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 5.4 Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення умов кредитного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення . В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про усунення порушення не пізніше тридцятиденного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України «Про іпотеку» (п. 5.5 Договору іпотеки).

Згідно п. 6.1 Договору іпотеки, сторони цього договору дійшли згоди вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому договорі.

Відповідно до п. 6.3 Договору, сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

У випадку прийняття Іпотекодержателем рішення про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та відмови іпотекодавця від укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, застереження у цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки (п. 6.5 Договору іпотеки).

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають лише заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 40 Порядку встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону та Порядком.

Відповідно до пункту 57 Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

З наданої на виконання ухвали суду державним реєстратором Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К. М. письмової копії реєстраційної справи вбачається, згідно розділу «Внутрішній опис документів реєстраційної справи № 101» про наявність у ній: квитанції від 26 вересня 2018 року (1 сторінка), заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (1 сторінка), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 вересня 2018 року (1 сторінка), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (1 сторінка), всього 4 документа на 4 аркушах /т. 1, а. с. 161-170/.

Згідно відомостей у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію прав власності, вбачається, що 28 вересня 2019 року на підставі заяви, заявник ОСОБА_2 (уповноважена особа), здійснено реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» на квартиру АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності: договір про відступлення права за іпотечним договором, іпотечний договір, серія та номер 311, виданий 09 лютого 2007 року; письмова вимога серія та номер 12-07, виданий 12 липня 2018 року /т. 1, а. с. 168/.

Серед зазначених підстав реєстрації права власності відсутнє зазначення щодо повідомлення про направлення і отримання ОСОБА_1 письмової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» про звернення стягнення на предмет іпотеки документу, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, вимога ухвали суду про витребування у відповідача оригіналу документу (доказу), останнім надано фотокопію поштового повідомлення про вручення ОСОБА_1 20 липня 2018 року особисто повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, отримання якого позивачем заперечується.

Вимога ухвали суду про надання оригіналу вказаного документу відповідачем не виконано.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду про ненадання ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» належного доказу на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 повідомлення відповідача про зобов`язання виконання основного зобов`язання і звернення стягнення на предмет іпотеки та відсутність у державного реєстратора законних підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» на спірну квартиру.

Таким чином, ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як іпотекодержателем, не виконано вимоги, передбачені статтею 35 Закону України «Про іпотеку» та не направлено ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень кредитного договору з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений договором спосіб, що є самостійною підставою для скасування реєстрації за ним права власності на предмет іпотеки, проведеної в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі також - Закон № 1952), державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону № 1952 (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року, яка діяла на час звернення з позовом у цій справі) унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

За змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судового рішення у цій справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як: скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

У пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» встановлено, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі №278/3367/19 (провадження №61-13586св20).

З урахуванням істотної зміни з 16 січня 2020 року і на час ухвалення оскаржуваного судового рішення матеріально-правового регулювання спірних реєстраційних відносин, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем та застосований судом спосіб захисту - скасування рішення державного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К. М. про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, відповідає вимогам закону та є ефективним.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції у рішенні не обґрунтував підстави не взяття до уваги, як доказу отримання позивачем повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, копії повідомлення про вручення поштового відправлення, колегією суддів не приймаються та підлягають відхиленню, оскільки позивач не визнає факт отримання повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, а відповідач, у порушення вимог ч. 6 ст. 95 ЦПК України, не надав суду оригінал повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» не ґрунтуються на законі, не містять нові засоби доказування, висновки суду не спростовують, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області В. від 15 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 26 березня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

Л. В. Пузанова