Справа № 616/108/21
Провадження № 2-з/616/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року смт Великий Бурлук

Суддя Великобурлуцького районного суду Харківської області Грошова Н.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача адвоката Прасолова І.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Гниличанська Нива» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки власнику,

в с т а н о в и в :

До Великобурлуцького районного суду Харківської області надійшов позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Гниличанська Нива», в якому позивач просить:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 20.05.2019, який нібито було укладено між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гниличанська Нива», та зареєстровано 29.05.2019 року державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради Хаткевич І.І., номер запису про речове право: 31824784;

- зобов`язати Фермерське господарство «Гниличанська Нива» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5623 га, кадастровий номер :01:000:0145, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Ухвалою від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача - адвокат Прасолов І.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити будь-яким особам користуватися шляхом обробітку, засіву, тощо земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0145, площею 5,5623 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування заяви зазначено, що з 2015 року ФГ «Гниличанська Нива» безперешкодно користувалося земельною ділянкою, обробляючи її, засіваючи сільськогосподарськими культурами та збираючи в подальшому врожай для отримання власного прибутку, сплачуючи позивачу плату за користування в значно меншому розмірі за попередні домовленості. На даний час сплив п`ятирічний термін, протягом якого надавалася згода відповідачеві щодо користування вказаною ділянкою та вчиненням всіх необхідних дій, пов`язаних з отриманням прибутку.

Представник позивача вважає, що вчинення дій поза межами строку договору, а також у разі подальшого визнання договору недійним є незаконними та такими, що грубо порушуватимуть права позивача, як власника земельної ділянки.

Необхідність у забезпеченні позову шляхом заборони будь-яким особам користуватися шляхом обробітку, засіву, тощо земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0145, площею 5,5623 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обґрунтована тим, що засів відповідачем земельної ділянки може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в частині вчасного повернення ділянки через особливості сільськогосподарського циклу.

Заява розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи в межах вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до 1 та 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися майном, яким в даному випадку є орендована земельна ділянка, є прямим втручанням в господарську діяльність юридичної особи та може призвести до негативних та безповоротних наслідків для відповідача та інших осіб.

Заявник також не надав докази та не навів переконливого обґрунтування того, що невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2ст. 149 ЦПК України, тобто до неможливості виконання рішення про визнання недійсним договору (або утруднення такого виконання). Припущення позивача про невиконання рішення суду відповідачем в разі задоволення позову не можуть свідчити однозначно про порушення прав позивача при виконанні рішення суду в разі його задоволення.

Таким чином, враховуючи предмет позову та заявлені вимоги, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, оскільки позивачем не доведена необхідність вжиття відповідних заходів та судом не встановлено обставин, які свідчать, що невжиття забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам користуватися шляхом обробітку, засіву, тощо земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0145, площею 5,5623 га, яка передана позивачем відповідачу згідно умов оспорюваного договору оренди, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову у спосіб заявлений представником позивача може перешкоджати господарській діяльності юридичної особи та суперечити сільськогосподарському циклу використання земельної ділянки.

Керуючись ст. ст.149-153,259,260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Прасолова Ігоря Вадимовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Гниличанська Нива» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки власнику - відмовити.

З урахуванням положень п.п.15.5) п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Н.М. Грошова