СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/82/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Кириленко Т.В.

при секретарі Істоміній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання головного державного виконавця Святошинського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчук К.Р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 р. головний державний виконавець Святошинського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчук К.Р.. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягення заборгованості.

В обґрунтування подання посилається на те, що на примусовому виконанні Святошинського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 51180280 з виконання виконавчого листа № 759/18931/14-ц, виданого 01.02.2016 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» заборгованості у розмірі 101312,61 грн..

23.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51180280.

У подальшому, з метою виконання виконавчого документу у виконавчому провадженні № 51180280 державним виконавцем було винесено постанову від 27.07.2016 року про звернення стягнення на майно боржника та постанови від 29.04.2020 року про арешт майна боржника та арешт коштів боржника.

Проте вжиті державним виконавцем заходи виявились безрезультатні, оскільки боржник ухиляється від виконання законних вимог державного виконавця та не виконує вимоги виконавчого документу. Однак, згідно відповіді ДПС України, протягом 2019-2020 років ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України.

Державний виконавець, повідомлений належним чином у судове засідання не прибув.

Представник стягувача подання підтримав та просив задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення подання відсутні.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2015 року позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 задоволено та із останнього стягнуто заборгованість в загальній сумі 3937,23 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 31.03.2015 року еквівалентно 92299,01 грн. також 8532,63 грн. пені та судовий збір у сумі 480,97, а всього присуджено до стягнення 101312,61 грн. (а.с. 123-124).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2020 року змінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача - ПАТ «Укрсиббанк» та його правонаступника - ТОВ «Українська факторингова компанія» (а.с.118-119).

01.02.2016 року на виконання рішення видано виконавчий лист.(а.с. 166).

23.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51180280 (а.с. 168).

У подальшому, з метою виконання виконавчого документу у виконавчому провадженні № 51180280 державним виконавцем було винесено постанову від 27.07.2016 року про звернення стягнення на майно боржника (а.с. 173, зворот) та постанови від 29.04.2020 року про арешт майна боржника та арешт коштів боржника (а.с. 177, 178 зворот).

Згідно відповіді ДПС України на запит № 78833685 від 29.04.2020 року, протягом 2019-2020 років ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України.(а.с. 185).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Слід зазначити, що у поданні державного виконавця не вказано доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України або робить це з метою ухилення від виконання судового рішення. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконаних зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Проте, державний виконавець до суду не з`явився та не надав доказів на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду. Матеріали подання не містять будь-яких відомостей, що ОСОБА_1 отримував ухвалу про відкриття виконавчого провадження та інші документи державного виконавця, тобто обізнаний про наявність виконавчого провадження та ухиляється від виконання рішення суду.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження", Законом України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, ст.441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчук К.Р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Кириленко