справа № 2-5646/10
провадження № 6/361/15/21
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Траст Фінанс, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Фольксбанк, ОСОБА_1 про заміну сторони,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Траст Фінанс (далі ТОВ ФК Траст Фінанс або Товариство) звернулося до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Фольксбанк (далі ПАТ Фольксбанк) на його правонаступника ТОВ ФК Траст Фінанс у цивільній справі № 2-5646/10 за позовом ПАТ Фольксбанк до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що ПАТ Фольксбанк було перейменовано згідно із рішенням позачергових загальних зборів акціонерів на Публічне акціонерне товариство ВіЕс Банк (далі ПАТ ВіЕс Банк або Банк). 29 грудня 2017 року відповідно до укладеного з Банком договору відступлення прав вимоги, ТОВ ФК Траст Фінанс набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Також згідно із умовами договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 29 грудня 2017 року, укладеного між ПАТ ВіЕс Банк і ТОВ ФК Траст Фінанс, останнє набуло прав вимоги й щодо майна боржника ОСОБА_1 , переданого в іпотеку.

Представник заявника ТОВ ФК Траст Фінанс Семенов М.М. у судове засідання не з`явився, подав заяву до суду, у якій просив суд розглянути справу у відсутність представника заявника, заяву підтримує, просив суд її задовольнити.

Інші учасники справи, у тому числі й боржник ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки суд вони не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2010 року, ухваленим у цивільній справі № 2-5646/10, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ Фольксбанк за кредитним договором № KF51256 від 04 серпня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер :00:019:0074, та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер :00:019:0038.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2011 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Відповідно до витягу з протоколу № 48 від 11 жовтня 2013 року позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ Фольксбанк змінено найменування банку з Публічного акціонерного товариства Фольксбанк на Публічне акціонерне товариство ВіЕс Банк.

29 грудня 2017 року між ПАТ ВіЕс Банк і ТОВ ФК Траст Фінанс укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ ВіЕс Банк відступило, а ТОВ ФК Траст Фінанс набуло права вимоги до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за договором кредиту, що підтверджується витягом з додатку № 1 до цього договору.

Того ж дня між, 29 грудня 2017 року, між ПАТ ВіЕс Банк і ТОВ ФК Траст Фінанс укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами відповідно до якого ПАТ ВіЕс Банк відступило, а ТОВ ФК Траст Фінанс набуло права вимоги за іпотечними договорами, у тому числі вимоги стягнення на предмет іпотеки належні боржнику ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер :00:019:0074, та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер :00:019:0038.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожному гарантовано право на звернення до суду, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду (справа Горнсбі проти Греції, рішення від 19 березня 1997 року, п. 40).

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства.

У ч. 1 ст. 1291 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень.

У ч. ч. 1, 2 ст. 15 цього ж Закону встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 25 квітня 2018 року у справі № 2-н-148/09, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 зазначила, що правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, та її заміна новим кредитором (правонаступником).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що за умовами договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 29 грудня 2017 року ТОВ ФК Траст Фінанс набуло права вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки належні боржнику ОСОБА_1 дві земельні ділянки, суд дійшов висновку, що заява Товариства про заміну сторони стягувача ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 259, 260, 442, 446 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Фольксбанк на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Траст Фінанс () у цивільній справі № 2-5646/10 про стягнення із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором (шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.