Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

представника позивача- ОСОБА_1

представника відповідача- Чекалова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

- визнати інформацію про нього, поширену у листах відповідача, недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, а саме:

а/ в листі №02/1/07-2-20 від 30 липня 2020 року на адресу ДП» Авто Інтернешнл»;

б/ в листі № 02/08-18/2020 від 18 серпня 2020 року на адресу ДП`Авто Інтернешнл»;

в/ в листі б/н на адресу ДП`Авто Інтернешнл», зареєстрованому 22 грудня 2020 року;

г/ в листі № 06/1/07-2020 від 30 липня 2020 року на адресу ПрАТ» Альфа Страххування»;

д/ в листі № 01/24-11/2020 від 24 листопада 2020 року на адресу ПрАТ`Альфа Страхування»;

- зобов`язати відповідача спростувати інформацію про нього, поширену у даних листах.

Посилається в позові на те, що в грудні 2020 року йому стало відомо про поширення відповідачем листів, які містять недостовірні відомості, та не відповідають дійсності, порушують його права та свободи, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію.

У відповідь на адвокатські запити ДП «Авто Інтернешнл» та ПрАТ «Альфа Страхування» повідомили про надходження листів від відповідача.

У листі № 02/1/07-2020 від 30 липня 2020 року відповідач повідомляв про незаконне розголошення комерційної таємниці, численні порушення законодавства з його боку, а також створення ним компанії-двійника ТОВ «ЕДАК» та незаконного відчуження на його користь основних засобів ТОВ`Брітіш Авто Клаб Асіснанс».

У листі № 02/08-18/2020 від 18 серпня 2020 року відповідач знову зазначає про незаконне розголошення комерційної таємниці, численні порушення законодавства з його боку, а також створення ним компанії-двійника під назвою «ЕДАК» (43610615) з ознаками фіктивності.

У листі б/н, отриманому 22 грудня 2020 року, відповідач вказує про факти розтрати майна підприємства та розголошення комерційної таємниці, знову зазначає про численні порушення законодавства з його боку, а також створення ним компанії-двійника під назвою « ЕДАК » (43610615), на користь якої незаконно відчужено частину основних засобів ТОВ «Брітіш Авто Клаб Асістанс».

Крім того, відповідач також вказує про порушення кримінального провадження № 0005498 від 06 листопада 2020 року за фактами розтрати ним майна підприємства, кримінального провадження № 0005451 від 30 жовтня 2020 року, а також розгляд позовних заяв, в яких він являється відповідачем.

У листі № 06/1/07-2020 від 30 липня 2020 року відповідач зазначає про незаконне розголошення комерційної таємниці, численні порушення законодавства з його боку, а також створення ним компанії-двійника ТОВ «ЕДАК» та незаконне привласнення основних засобів ТОВ «Брітіш авто Клаб Асістанс», відомостей, які становлять комерційну таємницю.

У листі №01/24-11/2020 від 24 листопада 2020 року відповідач зазначив про відкриті кримінальні провадження щодо нього за заявами різних осіб, а також про відкриті провадження у цивільних справах.

Зазначає, що станом на квітень 2021 року відсутнє будь-яке ухвалене та/або таке, що набрало законної сили судове рішення, яким були б встановлені факти розголошення ним комерційної таємниці або порушення законодавства.

Твердження відповідача про розголошення ним комерційної таємниці та порушення законодавства України є такими, що не відповідають дійсності.

Крім того, твердження відповідача про створення ним компанії ТОВ «ЕДАК» також є такими, що не відповідають дійсності, оскільки єдиним засновником та керівником ТОВ «ЕДАК» є ОСОБА_3 , а згідно витягу з ЄДРПОУ в ТОВ «ЕДАК» не відбувалось зміни керівника або засновника з моменту державної реєстрації юридичної особи.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 23 квітня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви 29 червня 2021 року.

/ а. с. 52 /

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

26 серпня 2021 року до суду надійшов відзив, яким відповідач проти позову заперечує.

Посилається на те, що 10 вересня 2010 року позивач був призначений на посаду директора ТОВ «Юніверсал Асістанс», а 09 квітня 2019 року звільнений з займаної посади.

З 27 лютого 2019 року по 10липня 2020 року позивач займав посаду директора ТОВ «Брітіш Авто Клаб», з якої був звільнений 10 липня 2020 року Загальними зборами товариства.

За результатами проведеної інвентаризації після звільнення позивача була виявлена значна нестача необоротних активів підприємства у кількості 572 одиниці вартістю 3 253 443, 35 гр., що відображено в протоколі інвентаризації необоротних активів ТОВ «Юніверсал Асістанс» від 07 серпня 2020 року.

Про вищевказане були повідомлені правоохоронні органи та подано ряд позовів до суду на захист інтересів ТОВ «Юніверсал Асістанс».

Крім того, в липні-серпні 2020 року за попередніми результатами аудиту та службового розслідування було виявлено ознаки вчинення колишнім керівництвом ТОВ «Юніверсал Асістанс» порушень та зловживань, які вказували на ймовірне розголошення комерційної таємниці та вчинення дій по переведенню постійних клієнтів на обслуговування іншої юридичної особи.

На підтвердження цього надав лист (заяву) за підписом колишнього директора до одного з контрагентів, де зазначається про, нібито, зміну напряму діяльності ТОВ «Юніверсал Асістанс» та необхідність переведення співпраці на ТОВ «ЕДАК», яка не має жодного відношення до ТОВ «Юніверсал Асістанс».

Враховуючи, що масштаб недобросовісних дій попереднього керівництва був відомий, виникла нагальна необхідність захистити права та законні інтереси і мінімізувати ризики збитків внаслідок дій попереднього керівництва.

З цією метою ТОВ «Юніверсал Асістанс» було направлено ряд листів контрагентам, в яких повідомлялось, що повноваження колишніх директорів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 припинені у зв`язку зі звільненням та запитувалась інформація і документи щодо ймовірних фактів розголошення комерційної таємниці та спроб переведення співпраці з ними на інших юридичних осіб замість ТОВ «Юніверсал Асістанс».

Факт направлення вказаних листів товариством не заперечує, проте заперечує факт поширення недостовірної інформації відносно позивача, яка підлягає спростуванню.

Зазначає, що позивачем не зазначено, яка саме інформація щодо нього в цих листах є недостовірною і яка підлягає спростуванню.

Звернув увагу на ту обставину, що всі посилання позивача в позовній заяві про, нібито, недостовірну інформацію, наведені не у вигляді цитат або фрагментів тексту, що є логічним у ситуації, коли мова йде про текстову інформацію, яка міститься у листуванні.

Натомість, весь склад нібито недостовірної інформації, наведений у позовній заяві у формі переказу фрагментів інформації з листів у тлумаченні позивача.

Зазначив при цьому, що листи, направлені ТОВ «Юніверсал Асістанс» ряду його контрагентів, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, є діловою перепискою, яка мала на меті повідомити контрагентів про можливе незаконне розголошення колишнім директором та відповідальними співробітниками комерційної таємниці у вигляді створення компанії-двійника та ймовірного введення в оману більшості контрагентів з метою переукладення договорів про співробітництво з компанією-двійником.

Інформація щодо позивача в даних листах стосувалася лише повідомлення про його звільнення і відсутності у нього права розголошувати комерційну таємницю компанії.

Тобто, вжиті з даного приводу заходи та повідомлення про припинення повноважень конкретних керівників, які були звільнені з посади директора, а також містили запит до контрагентів щодо надання інформації про ймовірні порушення, допущені колишнім керівництвом ТОВ «Юніверсал Асістанс».

Вважає, що наведене формулювання позову унеможливлює визначення конкретного складу та змісту інформації, визнання якої недостовірною є предметом позову.

Крім того, невід`ємним елементом складу правопорушення, що входить до доказування, є встановлення факту порушення поширенням інформації особистих немайнових прав позивача.

Позивачем при зверненні до суду не зазначається, яким чином інформація з переписки порушує його особисті немайнові права.

Тобто, не доведено наявність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, що є обов`язковою складовою доказування.

З урахуванням цього, просить у позові відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За клопотанням представника відповідача справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими гл.3 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти, зокрема,: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти.

З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ`Юніверсал Асістанс», займаючи посаду директора.

В період з 08 червня 2018 року до 31 липня 2020 року відповідач найменувався як ТОВ`Брітіш Автоклаб Асістанс ».

09 квітня 2019 року позивач був звільнений з займаної посади.

/ а.с. 70 - 73 /

Після звільнення позивача відповідачем було направлено ряд листів, а саме: №02/1/07-2-20 від 30 липня 2020 року, № 02/08-18/2020 від 18 серпня 2020 року та б/н на адресу ДП`Авто Інтернешнл», зареєстрованого 22 грудня 2020 року, а також № 06/1/07-2020 від 30 липня 2020 року та № 01/24-11/2020 від 24 листопада 2020 року на адресу ПрАТ`Альфа Страхування».

Зі змісту вказаних листів вбачається, що дані адресати повідомлялися про проведений аудит у товаристві після звільнення попереднього керівництва, яким допущено можливе незаконне розголошення комерційної таємниці, яке проявилося в створенні компанії-двійника - ТОВ`ЕДАК», якій передано значну частину основних засобів компанії.

Крім того, повідомлялося, що за фактами розтрати майна підприємства, в тому числі позивачем, як колишнім керівником, порушені кримінальні провадження, а в судах перебувають цивільні справи за позовами товариства про стягнення заборгованості.

/ а.с. 16 - 24; 143 - 155 /

З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за заявою директора ТОВ`Юніверсал» щодо привласнення та розтрати службовими особами товариства майна, що належить товариству.

Крім того, з наданої представником відповідача інформації з сайту Судової влади України вбачається, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва та Ірпінського міськрайонного суду Київської області знаходяться справи за позовом ТОВ`Юніверсал Асістанс » до позивача та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди та визнання угод недійними.

/ а.с. 136 - 155 /

За змістом ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

При цьому недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною необхідно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Разом з тим, одним із основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст. ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Європейський суд з прав людини у своїй чисельній практиці зазначає, що свобода вираження поглядів становить одну з основних підвалин демократичного суспільства і одну з принципових умов його прогресу і самореалізації кожної особи, та робить розрізнення між твердженнями факту та оціночними судженнями.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ щодо різниці між поняттями «оціночне судження» та «факти», ЄСПЛ виходить з того, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування та реальність яких можна довести на відміну від оціночних суджень.

Оціночне судження, як стверджує практика Європейського суду з прав людини (справа «Лінгенс проти Австрії»), є висновком, отриманим в результаті інтелектуальної, логічної обробки і узагальнення фактів, оцінок інших людей, інформації довідкового характеру та причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними джерелами інформації.

Вимога щодо доведення правдивості оціночного судження є неможливою та порушує свободу вираження поглядів та думки. Люди мають право мати думки та висловлювати їх вільно з питань, які становлять їх інтерес, думки, які дехто чи навіть усі можуть вважати перебільшеними, обмеженими або упередженими, але думки, яких вони чесно дотримуються.

Європейський Суд у своїй судовій практиці дотримується підходу щодо захисту свободи вираження, вказуючи, що свобода висловлювати свої погляди є правом людини, визнаним у світі, мабуть, найбільш широко. Свобода слова визнається цінною, оскільки публічні обговорення є можливим інструментом досягнення суспільних цілей та вираження особистих поглядів саме по собі є людським благом - благом пошуку істини, досягнення справедливості, викриття негативних тенденцій у суспільстві і взаємовідносинах між людьми.

Вільне передавання почуттів, поглядів та ідей є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, так само, як і здатність людини сприймати заперечення, спонукання, заохочення через ідеї, висловлені іншими людьми, яка є також важливою для формування особистих переконань.

Зі змісту листів відповідача вбачається, що вони є діловою перепискою з контрагентами, висловлені у пристойній формі та у виразах, прийнятих у діловому спілкуванні, за своєю формою є оціночними судженнями про обставини та наслідки проведеної інвентаризації та перевірки діяльності позивача, як колишнього керівника товариства, право на які гарантоване законом та які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

З урахуванням цього, суд вважає, що відповідач у вказаних листах правдиво виклав інформацію, отриману за наслідками проведеної інвентаризації та її результатів, та вжив заходів для захисту інтересів товариства в передбаченому законом порядку.

Перевірка достовірності результатів інвентарицізії не є предметом данного спору, а тому повідомлена в листах контрагентам товариства інформація не є підставою, з точки зору викладеного вище, для висновку про обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦК України право на повагу до гідності та честі є особистим немайновим правом фізичної особи.

Звертаючись до суду, цитуючи норми законодавства, позивач не зазначає, які його особисті немайнові права були порушені відповідачем викладеною в листах інформацією, яка перешкоджала йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, та які конкретні дії, спрямовані на відновлення та захист порушених прав, йому довелось вчиняти.

Обмежившись при зверненні до суду констатацією фіктів надсилання таких листів та наявності у нього права на захист, позивач у позові та представник останнього в судовому засіданні не довели порушення прав позивача, доказів на підтвердження приіедених у позові обставин не надали, як і не довели настання негативних наслідків надсиланням таких листів.

З урахуванням цього суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 62 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 201, 275, 277, 297, 299 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 266, 268, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 січня 2022 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва