печерський районний суд міста києва
15 березня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Остапчук Т.В.,
при секретарі Пітей О.Д.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до народного депутата коменданта Євромайдану ОСОБА_3, голови депутатської фракції політичної партії ВО «Батьківщина», лідер партії ОСОБА_2 про визнання дій незаконними,-
Позивачка в вересні 2019р. звернулась до суду з позовом про визнання дій незаконними. В обґрунтування позову посилається Євромайдан-2014 року у центрі столиці України на Майдані Незалежності в м.Києві був першим майданом в Україні, де вбивали людей.З позовом до коменданта Майдану ОСОБА_3 та лідера ВО «Батьківщина» ОСОБА_2 про визнання дій незаконними звернулась до суду, щоб більше не було майданів з людськими жертвами.Комендант Євромайдану ОСОБА_3 під час Євромайдану-2014 був членом депутатської фракції ВО «Батьківщина» і у лідера ВО «Батьківщина» ОСОБА_2 та члена депутатської фракції ВО «Батьківщина» ОСОБА_3 була одна мета: у неконституційний спосіб поміняти владу в Україні, усунути від влади Президента України. Відповідач по справі ОСОБА_3 , як комендант Євромайдану допустив на Євромайдані порушення Конституції, законів України, що призвело до людських жертв на Євромайдані-2014 20 лютого 2014 року, адже дозволив, щоб на Євромайдані виготовляли коктейлі Молотова, палили душегубні шини.Контролюючи приміщення, захоплені активістами Євромайдану, ОСОБА_3 повідомив кореспонденту УНН , що звільнять захоплені приміщення тільки після відставки всіх міністрів та Президента України, тобто комендант Євромайдану ОСОБА_3 закликав змінити Президента України у неконституційний спосіб . ОСОБА_3 , будучи комендантом Євромайдану дозволив, щоб у захоплені активістами приміщення, зокрема приміщення Консерваторії була завезена зброя, з якої 20 лютого 2014 року вбивали людей, тобто була порушена стаття 39 Конституції України, згідно якої громадяни мають право збиратися мирно, без зброї, а порушення Конституції України призвело до порушення права громадян на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право, закріплене статтею 50 Конституції України.
Відповідачка по справі, лідер ВО «Батьківщина» ОСОБА_2 , перебуваючи у Качанівській колонії, мала доступ до мережі Інтернет і 20 лютого 2014 року послала до учасників майдану вимогу, щоб на майдані не вели переговори з владою і знаючи, що людей на майдані вбивають, вимагала: ніяких переговорів з владою, лише усунення від влади Януковича, тобто усунення Президента України у неконституційний спосіб .Смерть людей на майдані ОСОБА_2 не зупинила, хоча 19 лютого було оголошено перемир`я. Організовуючи Майдан, комендант Майдану ОСОБА_3 ставив завдання про відставку Уряду та Президента, для чого надавав активістам дозвіл застосовувати на Майдані палаючі шини та коктейлі Молотова. Як громадянин України заінтересована, щоб посадові особи не порушували Конституції України і керувались загальновизнаними нормами права, адже порушення відповідачами статей 3, 39 Конституції України порушує право кожного на безпечне для життя і здоров`я довкілля, закріплене статтею 50 Конституції України.Просить визнати дії народного депутата України, коменданта Євромайдану ОСОБА_3 по керівництву наметовим містечком на Майдані Незалежності у 2014році стосовно дозволу виконувати палаючі шини та вогнепальну зброю незаконними. Визнати дії голови Депутатської фракції політичної партії ВО`Батьківщина» лідера партії ОСОБА_2 стосовно вимоги усунути від влади Президента України ОСОБА_11 в неконституційний спосіб незаконними. В судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.
Відповідачі про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження, що відповідає приписам частини десятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, причини неявки свого представника суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.
Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 18.10.2019р. відкрито провадження по справі в порядку загального.
Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 26.10.2020р. призначено справу до розгляду.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, приходить до слідуючого.
Звертаючись до суду з позовом позивачка посилається, що під час подій Євромайдану-2014 відповідачами були порушені її права.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, наприклад, договори та інші правочини, створення речей, творча діяльність, результатом якої є об`єкти права інтелектуальної власності, завдання майнової (матеріальної та моральної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених згаданими актами або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або не настання певної події.
Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК).
Відповідно до ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1). При їх здійсненні особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах (ч. 3). При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч. 4). Не допускається використання цивільних прав для неправомірного обмеження конкуренції, зловживанням монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція (ч. 5). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені чч. 2-5 ст. 13 ЦК, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Зокрема, згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень чч. 2-5 ст. 13 ЦК.
Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Виконання цивільного обов`язку забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, яка встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК).
До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.
Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові.
У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту.
Таким чином, виходячи з наведеного, із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод ,не встановлено порушень особистих немайнових позивача, які б підлягали захисту, тому позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. 16 ЦК України, ст..12,13,77,79, 81,263,264,280 ЦПК України, суд, -
Відмовити в позові ОСОБА_1 до народного депутата коменданта Євромайдану ОСОБА_3 , голови депутатської фракції політичної партії ВО «Батьківщина», лідер партії ОСОБА_2 про визнання дій незаконними.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.
Дата складання повного тексту рішення 26.03.2021р.
Суддя Остапчук Т.В.