Провадження № 2/219/989/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Рибкіної Н.М., за участю: секретаря судового засідання Бібік Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Андрєєва Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом представника позивача адвоката Андрєєва Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником житлового приміщення, а саме: квартири номер АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 28.10.2011 року № 3101, посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрований у Артемівському БТІ за № 30-6148.

Відповідач ОСОБА_3 являється рідним сином позивача, відповідач ОСОБА_4 являється дружиною позивача і діє в інтересах неповнолітньої доньки позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 05.11.2014 року відповідачі ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_5 були зареєстровані у квартирі за вищезазначеною адресою і проживали разом з позивачем. У зв`язку із військовими діями на сході України позивач разом зі всіма членами сім`ї : дружиною ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_5 виїхали за межі України до Російської Федерації, де і мешкають разом. У квартирі за адресою: АДРЕСА_2 до теперішнього часу залишаються зареєстрованими ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_5 , особистих їх речей в квартирі не має, комунальні платежі не сплачуються, але факт їх реєстрації створює перешкоди у здійсненні позивачу права на користування цим приміщенням, позбавляє його можливості оформити субсидію на житло та інші правовідносини, і цим позивач вважає порушуються його законні права.

Наразі як відповідач ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і її мати ОСОБА_4 проживають разом з позивачем ОСОБА_2 у м. Лиски Воронезької області , Російської Федерації, зареєстровані як учасники програми з надання сприяння з добровільного переселення до Російської Федерації та в якості суб`єктів РФ, які обрали для постійного місця проживання Воронезьку область. У неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_3 в наявності є всі соціальні зв`язки, житло, навчання, побут. Дружина позивача ОСОБА_4 згідно з її заявою просить суд задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_1 та адвокат Андрєєв А.А. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд позов задовольнити на підставі викладених у ньому обставин.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви, в яких просять суд розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що згідно зі ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлено в законі. За змістом ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. За положеннями ч.1 ст. 71, ст. 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені строки, проводиться в судовому порядку. Оскільки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання, за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягнення певного віку. Не впливає на поважність причин не проживання дитини і наявність у того з батьків з ким вона фактично проживає права власності на житло, оскільки наявність майнових прав у батьків дитини не може бути підставою для втрати її особистих житлових прав. Визначальним в цьому є забезпечення найкращих інтересів дитини. Виходячи з вищевикладеного, з наданих позивачем документів неможливо встановити факт місця та умов проживання дитини, перевірити наявність або відсутність права користування житлом, що сприятиме порушенню її житлових умов.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 28.10.2011 року № 3101, посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Пигіда С.І., ОСОБА_2 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.10-11)

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області ( а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області ( а.с.16).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї, виданої Головою ТОВ «Бахмут - чисте місто» від 10.11.2020 року ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 має наступний склад сім`ї: ОСОБА_3 , син, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , донька, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте за вказаною адресою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не проживають з червня 2020 року, що підтверджується актом, складеним директором ТОВ «Бахмут-чисте місто» Кузнецовим І.М. ( а.с.17-18).

Позивач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає АДРЕСА_3 , що підтверджується копією його паспорта (а.с.51-52), відповідач ОСОБА_4 зареєстрована та проживає АДРЕСА_3 , що підтверджується копією його паспорту ( а.с.51-52).

Позивач разом з членами сім`ї: дружиною ОСОБА_4 , сином ОСОБА_3 , донькою ОСОБА_5 зареєстрований УМВС МВС Російської Федерації по Воронезькій області, згідно з свідоцтвом НОМЕР_3 , як учасник державної програми з надання сприяння з добровільного переселення до Російської Федерації та як суб`єкт РФ, які обрали для постійного місця проживання Воронезьку область ( а.с.56-57).

Відповідно до договору найму житлового приміщення від 10.10.2020 року ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , має склад сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ( а.с. 95-96 ).

Відповідно до довідки № 5105 від 26.02.2021 року виданою директором МКОУ СОШ №1 м. Лиски Воронезької області, Російської Федерації, ОСОБА_5 , 2007 року народження, навчається в МКОУ СОШ №1 м. Лиски у 7- Г класі у 2020-2021 навчальному році (а.с.77-78).

Як вбачається з заяви відповідача ОСОБА_3 , він просить задовольнити позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позов просить розглянути у його відсутність, оскільки втратив інтерес до житла за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.75).

Як вбачається з заяви відповідача ОСОБА_4 , вона просить задовольнити позовні вимоги про визнання її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов просить розглянути у її відсутність, оскільки ними втрачено інтерес до житла за адресою : АДРЕСА_2 , та до України вони з сім`єю повертатися не будуть, мешкають за постійною адресою АДРЕСА_3 (а.с.76).

Право на повагу до житла гарантує ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За положеннями ч.1 ст. 71, ст. 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені строки, проводиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2020 року у справі № 209/2642/18 підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Відповідно до частини 2 статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Таким чином, позивачем було доведено факт відсутності відповідачів понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строк у 6 місяців без поважних причин у жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 . Така їх тривала відсутність у зареєстрованому місці проживання обумовлена тим, що вони виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації та втратили інтерес до даного жилого приміщення, крім того згода відповідачів з позовом у повному обсязі, відмова та небажання в подальшому користуватися житловим приміщенням суд розцінює як свідому поведінку осіб, що свідчить про втрату ними інтересу до такого житлового приміщення, а тому є всі підстави для визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , що у свою чергу є підставою для зняття їх з реєстрації за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням (квартирою), розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням (квартирою), розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 ,зареєстрований за адресою : АДРЕСА_4 ;

Представник позивача: ОСОБА_8 , АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_7 , останнє місце реєстрації АДРЕСА_6 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, місцезнаходження 84511, Донецька область, вул. Сибірцева,190.

Суддя Н.М. Рибкіна

22.03.2021