ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Херсон

справа № 766/13125/20

провадження № 22-ц/819/383/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарАвтонагова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Булах Є.М. від 10 листопада 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що 18 вересня 2007 року сторони уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

За умовами вказаного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з подальшим його збільшенням до 15 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердила, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Крім того, відповідач, підписавши довідку про умови кредитування, підтвердила, що ознайомлена з умовами надання кредиту, а також з прикладом розрахунку суми плати за використання кредитних коштів.

Посилаючись на те, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого угодою ліміту, а остання своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 20 травня 2020 року становить 20 522,66 грн, із яких: 14 842,47 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 20 грн за поточним тілом кредиту; 14822, 47 грн- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 680,19 грн заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати.

Заочним рішенням суду від 10 листопада 2020 року позов задоволено частково та постановлено:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 грн, яка становить заборгованість за поточним тілом кредиту та судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2,10 грн.

В інший частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсотків не відповідають умовам укладеного сторонами в порядку частини 1 статті 634 ЦК України договору, суперечить нормам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та наданим доказам, зокрема анкеті-заві, довідці про умови кредитування, які підписані відповідачем як позичальником та містять умови кредитування, а також витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на час підписання заяви, та копії наказу банку щодо їх затвердження у відповідній редакції, зроблені без врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що умови кредитного договору погоджені сторонами у підписаних ними, в тому числі відповідачем, анкеті-заяві та довідці про умови кредитування, тому з відповідача на користь банку підлягає стягненню поточна заборгованість у визначеному ним розмірі. Прострочену заборгованість суд вважав такою, що стягненню не підлягає з тих підстав, що стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту, а отже і нарахування на неї відсотків, не передбачено при підписанні сторонами 18.09.2007 року довідки про умови кредитування, в той час як позивач не надав обґрунтованого пояснення правової природи такого поняття, як прострочена заборгованість за тілом кредиту: як вона виникла та з чого вона складається.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 18.09.2007року сторони уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит, платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Додатком до кредитного договору є довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 18.09.2007 року.

Анкета-заява із умов кредитування містить вказівку на встановлений банком первісно на платіжну карту кредитний ліміт у розмірі 500 грн та базову процентну ставку за кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості, а у наданій банком довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зазначено, зокрема, базову процентну ставку у розмірі 3% на місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році); розмір щомісячного платежу- 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, який позичальник зобов`язаний вносити щомісячно до 25 числа місяця, слідуючого за звітним. Наведеною довідкою передбачено також комісію за несвоєчасне погашення заборгованості (при виникненні прострочення на суму більше 50 грн)- 1% від загальної суми заборгованості (а. с. 45, 46).

Згідно із наданою АТ КБ «Приватбанк» інформацією кредитну картку, видану ОСОБА_1 18.09.2007 року, було двічі перевипущено, вчергове - 12.10.2018 року зі строком дії до серпня 2022 року. Також банком неодноразово зменшувався та збільшувався кредитний ліміт за укладеним із відповідачем кредитним договором, з найбільшим розміром кредитного ліміту 15 000 грн.

З огляду на виписку з особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 на підставі кредитного договору відповідач протягом 2007-2020 років неодноразово вчиняла транзакції за кредитною карткою до 29 лютого 2020 року та після наведеної дати припинила виконувати зобов`язання щодо сплати заборгованості по кредиту і процентів за користування кредитом.

Згідно із наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 20522, 66 грн, з яких: 14842, 47 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 20 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 14822, 47 грн- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5680, 19 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Зазначена заборгованість утворилася за період з 01.06.2015 року по 20.05.2020 року.

Заява про застосування до спірних правовідносин позовної давності від сторін до суду не надходила.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами статті 1050 ЦК України, яка підлягає застосуванню до кредитних правовідносин відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачка, починаючи з березня 2020 року не виконує зобов`язань за кредитним договором щодо щомісячного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, суд дійшов до правильного висновку про те, що банк вправі вимагати повернення кредиту, однак помилково вважав, що право кредитора вимагати повернення простроченої заборгованості за кредитом та нарахованих на цю заборгованість процентів залежить від умов кредитного договору, в той час як це питання врегульовано законом та не потребує погодження сторонами.

Не встановивши передбачених законом чи договором підстав для припинення зобов`язань відповідача перед банком, суд необґрунтовано відмовив у задоволенні позову про стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 822, 47 грн та за відсотками в сумі 5 680, 19грн, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухваленого судом рішення в оскарженій частині та ухвалення нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 20 021 грн 19 коп. (14 822,47+5 680,19).

У зв`язку з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до положень частин першої та 13 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним на сплату судового збору при поданні позовної заяви та апеляційної скарги витрати, розмір яких пропорційно розміру позовних вимог становить 5 147 грн 80 коп. (20 021,19х100:20 522,66=98%; 2 102+3 153=5 255х98:100=5 149,90-2.10), (а. с. 69,101).

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2020 року в оскарженій частині скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», який знаходиться в м.Києві, вул.Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, заборгованість за кредитним договором в сумі 20 021 грн 19 коп. (двадцять тисяч двадцять одну гривню 19 коп.) та витрати на сплату судового збору у розмірі 5 147 грн 80 коп. (п`ять тисяч сто сорок сім гривень 80 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: І. В. Склярська

Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 26 березня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова