КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 369/9307/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4655/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Дубас Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

26 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що у неї та відповідача ОСОБА_1 є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім.

Зазначає, що з01.09.2019 року ОСОБА_3 навчається в Державному вищому навчальному закладі «Київський транспортно-економічний коледж» Національного транспортного університету на контрактній основі, та є студентом 2 курсу денного відділення спеціальності Автомобільний транспорт, освітня програма «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів», термін навчання - до 30.06.2022 року, що підтверджується договором про навчання № 128/АО/19, укладеним 06.08.2019 року ОСОБА_2 з Державним вищим навчальним закладом «Київський транспортно-економічний коледж» Національного транспортного університету.

Відповідно до вказаногодоговору про навчання, позивач змушена сплачувати за III курс навчання сина 7022,32 грн. та за IV курс 6 553,35 грн., що підтверджується змістом самого договору про навчання.

Зазначає, що їх спільний син проживає разом із неюта не отримує фінансової підтримки від відповідача як батька тазнаходиться на повному її утриманні.

Вважає, що відповідач добровільно не бажає надавати фінансову допомогу на утримання сина та на його розвиток після повноліття, у зв`язку із викладенним просила стягнути на її користь з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання даної позовної заяви і до закінчення сином навчання 30.06.2022 року.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 щомісячно, починаючи з 29.07.2020 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до 23-х років. В решті вимог позову відмовлено.

Стягнутоз ОСОБА_4 судовий збір в сумі 840,80 грн. в дохід держави.

Допущенонегайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду від 31 грудня 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначив, що на сьогодні має сім`ю, яка складається з дружини та двох малолітніх синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначає, що наразі відсутній будь-який дохід, оскільки згідно Наказу № 46 від 16.10.2020 року скаржник був звільнений із займаної посади водія ПП «Житлоремсервіс-9», у зв`язку з виходом основного працівника, натомість ні підприємницької, ні будь-якої іншої діяльності не здійснює.

Крім того, 05.10.2020 року було звільнено його дружину ОСОБА_8 з посади провідного економіста Радомишльського відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Вказує, що розмір стягнення аліментів в сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 29.07.2020 року і до закінчення повнолітнього ОСОБА_3 навчання є для нього необґрунтовано завеликий, крім того, вважає, що на нього та його сім`ю накладено непропорційний фінансовий тягар, оскільки відповідача та його дружину звільнили з місця роботи й належні засоби для існування на сьогодні відсутні, на утриманні сім`ї перебуває двоє малолітніх дітей,а старший син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім і працездатним, тому вважає, що останній має можливість забезпечувати своє життя самостійно.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 142 від 10.11.2017 та довідки виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 496 від 07.07.2020 вбачається, що повнолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні.

З 01.09.2019 ОСОБА_3 навчається в Державному вищому навчальному закладі «Київський транспортно-економічний колледж» Національного транспортного університету на контрактній основі, та на період звернення із позовною заявою був студентом 2 курсу денного відділення спеціальності Автомобільний транспорт, освітня програма «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів», термін навчання - до 30.06.2022, що підтверджується договором про навчання № 128/АО/19, укладеним 06.08.2019 ОСОБА_2 з Державним вищим навчальним закладом «Київський транспортно-економічний коледж» Національного транспортного університету тадовідкою № 3173 від 03.07.2020.

Відповідно до вказаногодоговору про навчання, вартість навчання за III курс становить 7022,32 грн. та за IV курс 6 553,35 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок з утримання дитини, в тому числі і до досягнення нею 23 річного віку у зв'язку з навчанням, покладений на обох батьків.Стан здоров`я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого сина,що продовжує навчання, доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано.

Проте, колегія суддів не може погодитись повною мірою з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

Так, ч.1 ст.198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до положень ст. 199 СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч.1 ст.200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1 82 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Отже враховуючи, що ОСОБА_1 є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Разом з цим, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 з 17 вересня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , має двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 46-48), відповідно до копії трудової книжки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звільнено із займаної посади водія ПП «Житлоремсервіс-9»згідно Наказу № 46 від 16.10.2020 року, у зв`язку з виходом основного працівника (а.с. 42).

Таким чином, беручи до уваги зазначені обставини, матеріальне становище відповідача, який має іншу сім`ю і на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням цих обставин підлягає зменшенню до 500 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши з 1000 грн. до 500 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року - змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі з 1000 грн. до 500 грн. щомісячно, починаючи з 29.07.2020 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до 23-х років.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді