Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 22.12.2015 року, вона уклала шлюб із ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області складено відповідний актовий зшиє № НОМЕР_1 .

Позивачка зазначає, що на даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично не існують. З відповідачем шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові один до одного, що призвело до розпаду сім`ї. Спільне проживання з відповідачем є неможливим. По сьогоднішній день вони не підтримують сімейних відносин, шлюб між ними існує лише формально.

За таких обставин, позивачка просить суд шлюб, який був укладений 22.12.2015 року між нею та ОСОБА_2 розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданні повторно не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, зокрема і через офіційний веб. сайт судової влади України. Надав суду заяву, згідно якої проти задоволення позовної заяви не заперечує, просить розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва серії НОМЕР_2 від 13.06.2016 року про шлюб, 22.12.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області складено відповідний актовий зшиє № НОМЕР_1 .

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виявився невдалим, через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільне життя з ОСОБА_2 і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1 .

Спору щодо поділу спільного майна, сторонами не заявлялося.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Крім цього, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Виходячи із заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , слід залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 840,80 грн. сплаченого судового збору та на користь держави в розмірі 908 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 22.12.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який зареєстровано виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №21 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 23.03.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк