ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3301/21 Справа № 173/1732/20 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Деркач Н.М.,

суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М.,

при секретарі Піменовій М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб апеляційну скаргу акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що 21.03.2018 року відповідач звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 21.03.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язувався виконувати його умови. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Так 21.03.2018 року відповідачеві наданий кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000.00 грн. з можливістю його коригування, з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38.4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6.4% на місяць н суму простроченої заборгованості за кредитом (76.8% річних ). Відповідач порушував умови укладеного Договору, зокрема не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.03.2018 року в сумі 65 999 грн. 78 коп., яка виникла станом на 24.06.2020 року в тому числі: -65 999.78 грн., загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) -00 грн., залишок заборгованості за відсотками; -00 грн., заборгованість за пенею та комісією та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При цьому банк зазначив, що суд першої інстанції проігнорував докази, які було подано до позовної заяви, а саме копію Анкети-заяви від 20.03.2018 року, вказує, що банком було допущено технічну описку в позові, яка і призвела до введення суду в оману.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення у даній справі повністю відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Судом встановлено, що на підтвердження своїх позовних вимог банком представлено копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 20.03.2018 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 (а.с. 10).

Банком також надано суду розрахунок заборгованості за договором б/н від 21.03.2018 року укладеного між позивачем та ОСОБА_1 (а.с. 11-13).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач звернувся до позивача в зв`язку з отриманням банківських послуг 20.03.2018 року і позивачем не надано будь-яких доказів звернення відповідача до банку з метою отримання банківських послуг 21.03.2018 року, а також з того, що позивач в поданій позовній заяві не навів обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості та не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт укладання кредитного договору між ним та відповідачем 21.03.2018 року, за яким і просить стягнути заборгованість.

Доводи апеляційної скарги банку про те, що суд першої інстанції проігнорував докази, які було подано до позовної заяви, а саме копію Анкети-заяви від 20.03.2018 року, а банком було допущено лише технічну описку в позові, яка і призвела до введення суду в оману, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Встановивши непредставлення ні місцевому, ні апеляційному судам Анкети-заяви від 21.03.2018 року, на яку позивач посилається у позовній заяві, - колегія суддів доходить висновку про недоведеність тверджень банку щодо укладення кредитного договору з ОСОБА_1 від 21.03.2018 року та, відповідно, відсутність підстав для стягнення заборгованості за вказаним договором.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно матеріалів справи банк зміст, підстави чи вимоги позову в ході розгляду справи місцевим судом не уточнював, зміни чи уточнення до позовної заяви не подавав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апеляційний суд наголошує, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з іншим позовом, з інших підстав, за іншим обгрунтуванням.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

М.О. Макаров

М.М. Пищида