Справа № 690/49/21
Провадження № 2/690/82/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2021 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого - судді Здоровила В.А.
з участю секретаря Вельган А.І.
представника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ватутіне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення,
позивач та його представник просять суд встановити, що будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є суб`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за позивачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності без виділу в натурі на Ѕ частину будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому: житловий будинок А, веранда а, льох п, ганок г, сарай Б, прибудова б, вбиральня в, огорожа. А також просять суд вселити позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідача ОСОБА_3 не чинити позивачу перешкоди в користуванні будинковолодінням, шляхом надання вільного доступу до будинку та надвірних споруд з передачею ключів від будинку, калитки та усіх господарських споруд. Від відшкодування судових витрат позивач відмовився.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином, а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не з`явилася без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала.
Суд, заслухавши позивача, його представника, свідків та дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю. Вимоги позивача законні та обґрунтовані.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 18.08.2001 зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 29.03.2018 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що стверджується копією рішення суду (а.с.6-7).
За час спільного подружнього життя позивач та відповідач придбали будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копіями договору купівлі продажу житлового будинку від 21.04.2004 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3626113 від 19.05.2004 (а.с.9-10).
Право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на відповідача ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_2 зареєстрований в даному будинковолодінні з 29.05.2007, що стверджується копією паспорта позивача (а.с.4).
Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Як було встановлено в ході судового розгляд, що стверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносин, які негативно впливали на виховання неповнолітнього сина і тому позивач був вимушений покинути будинковолодіння, віддавши позивачу ключі від будинку та шукати собі інше житло. Однак так склалися обставини, що позивачем на даний час іншого житла не придбано і він іншого житла, крім житла за адресою місця своєї реєстрації по АДРЕСА_1 немає.
Відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні будинковолодінням, провокує на постійні конфлікти, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
В ході судового розгляду на підставі пояснень позивача та його представника, свідків та вивчення наданих суду позивачем письмових доказів встановлено, що дійсно в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі позивачем та відповідачем було придбано будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 . А тому, оскільки відповідачем даний факт не спростовано належними та допустимими доказами суд вважає, що відповідно до діючого законодавства позивач має право на Ѕ частину будинковолодіння з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . А також має право на безперешкодне користування даним нерухомим майном.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити, що будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є суб`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнати за позивачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності без виділу в натурі на Ѕ частину будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому: житловий будинок А, веранда а, льох п, ганок г, сарай Б, прибудова б, вбиральня в, огорожа. А також вселити позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язавши відповідача ОСОБА_3 не чинити позивачу ОСОБА_2 перешкоди в користуванні будинковолодінням, шляхом надання вільного доступу до будинку та надвірних споруд з передачею ключів від будинку, калитки та усіх господарських споруд.
Питання про відшкодування судових витрат позивач не ставить.
На підставі ст. 47 Конституції України, ст. 60 СК України, ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. 64, 156 ЖК України та керуючись ст. 4, 12, 77, 81, 83, 89, 95, 126, 141, 258, 259, 263 - 265, 279, 284, 285, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення - задовольнити повністю.
Встановити, що будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є суб`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності без виділу в натурі на Ѕ частину будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому: житловий будинок А, веранда а, льох п, ганок г, сарай Б, прибудова б, вбиральня в, огорожа.
Вселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в користуванні будинковолодінням за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання вільного доступу до будинку та надвірних споруд з передачею ключів від будинку, калитки та усіх господарських споруд.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий В.А. Здоровило