Справа №198/33/21
Провадження № 2/0198/83/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 березня 2021 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр`ївка, в порядку заочного розгляду справи, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 10 479, 06 грв., в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.02.2015 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом останнього у заяві.
При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.62 договору короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.
Згідно п. п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.
У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору.
Відповідно до п. 2.1.1.3.3 договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п. п. 2.1.1.12.9 договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.
В редакції Умов та правил надання банківських послуг, що почали діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86, 4 % - для картки «Універсальна», 84, 0 % - для картки »Універсальна голд».
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Натомість відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення боргових зобов`язань за кредитним договором, чим допустив порушення умов договору, а відтак станом на 30.11.2020 року має заборгованість в сумі 12 767, 97 грв., яка складається з : 10 479, 06 грв. - заборгованість за тілом кредиту ( в. т. ч. 10 479, 06 грв. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 2 288, 91 грв. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України .
Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України , зазначаючи, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором тільки у розмірі 10 479, 06 грв. (тіло кредиту), а також судові витрати по справі.
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (ас.154), при цьому в п. 3 прохальної частини позовної заяви, за підписом представника позивача Гребенюк О.С., зазначено про те, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача в судове засідання (ас.5,76), про що також йдеться і у клопотанні позивача про розгляд справи за його відсутності (ас.81).
Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, як шляхом направлення повістки про виклик до суду за її зареєстрованим місцем проживання (ас.74,155,158), так і шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України (ас.156-157), при цьому, будь яких заяв про розгляд справи в її відсутності, відзиву на позов не надала.
В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:
- 29.01.2021 року позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без руху (ас.87-88);
- 11.03.2021 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 151-153);
- 26.03.2021 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас.159).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в п. 3 прохальної частини позовної заяви та клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача (ас. 5, 81), те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав:
- так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 06.02.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк», що в свою чергу з 14.06.2018 року змінило назву на АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грв., шляхом підписання відповідної анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приватбанк (ас.32).
У вказаній заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що дана заява, разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг, окрім того зазначено, що відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані йому для ознайомлення.
З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти наданою позивачем б/н та дати вбачається, що за укладеним кредитним договором відповідачу ОСОБА_1 12.09.2014 року було відкрито та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , з терміном дії до 09/18 (ас.31,105), при цьому кредитний ліміт на вказану платіжну картку було встановлено:
- з 28.02.2017 року в сумі 10 000, 00 грв.; з 28.02.2017 року в сумі 15 000, 00 грв.; з 28.02.2017 року в сумі 8 000, 00 грв .; з 28.02.2017 року в сумі 4 000, 00 грв.; з 28.02.2017 року в сумі 6 000, 00 грн.; з 23.03.2018 року в сумі 14 992, 77 грн.; з 08.05.2018 року в сумі 12 852, 82 грн.; з 14.07.2018 року в сумі 12 576, 91 грн.; з 20.07.2018 року в сумі 0, 00 грн. за рішенням Банку, відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг і в подальшому кредитний ліміт не змінювався, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача (ас.30,105). Окрім того, з довідки б/н та дати наданої позивачем про видачу відповідачу кредитних карток (ас.106), вбачається, що останньому за укладеним кредитним договором видавалося ряд кредитних карток, а остання 15.04.2019 року за номером НОМЕР_2 , з терміном дії до 02/23 (ас.31,106). Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджений доданою до матеріалів справи випискою по особовому рахунку відповідача за період з 02.04.2015 року по 23.10.2020 року (ас.93-105).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 30.11.2020 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 12 767, 97 грв., яка складається з : 10 479, 06 грв. - заборгованість за тілом кредиту ( в. т. ч. 10 479, 06 грв. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 2 288, 91 грв. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України (ас.7-16), яка відповідачем до теперішнього часу не погашена (ас.7-16).
Разом з тим, позивач наполягав на стягненні заборгованості лише за тілом кредиту в розмірі 10 479,06 грв.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, суд виходить з наступного:
- згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частин першої, другої статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 цього Кодексу.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
В анкеті- заяві позичальника від 06.02.2015 не визначено строк повернення кредиту, а тому відповідно до положення частини другої статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту порушених прав шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів (ас.32).
Оскільки відповідач ОСОБА_1 не сплатив заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 479, 06 грн., суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, застосувати строки позовної давності не просив.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою визначеною Законом № 3674-VІ).
При пред`явлені позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2 270, 00 грв. (ас. 1,86).
Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування понесених судових витрат в розмірі 2 270, 00 грв..
Керуючись ст. ст. 141, 247, 263, 265, 268, 280 - 283, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п. п. 15.5 п. п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- відповідач : ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
Рішення складено та підписано 26 березня 2021 року.

Суддя С. О. Маренич