У Х В А Л А

29.03.2021 Справа №607/6443/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Хримко У. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Віконт» про стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належні ТОВ «Віконт» вагову з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а також, на частину будівлі млина із допоміжними будівлями і спорудами, а саме: 45 % будівлі млина, 50 % будівлі адмінбудинку та 51,5 % будівлі реммайстерні з побутовими приміщеннями, що знаходиться по АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що на даний час позивачу стало відомо, що посадові особи ТОВ «Віконт» вчиняють дії, пов`язані із відчуженням та передачею майна, яке перебуває у володінні та власності відповідача, третім особам з метою ухилення від виконання рішення суду, а тому, є всі підстави вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Вимогами п. 3-4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що 15 січня 2021 року приватним виконавцем Мелих А.І. було проведено опис та арешт майна боржника ТОВ «Віконт» у виконавчому провадженні №63265356 з примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.08.2020 у справі № 607/6443/20, яке ухвалою суду від 12.03.2020 року скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В ході даної виконавчої дії було описано та накладено арешт цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60 т переробки зерна за добу, який знаходився в приміщеннях, які використовує ТОВ «Віконт» по АДРЕСА_1 , і який був переданий позивачем у користування ТОВ «Віконт» на підставі Договору безоплатного користування майном № 2 від 01.07.2018.

Заявник стверджує, що в ході опису майна представник ТОВ «Віконт» заступник директора Островський Святослав Васильович на підтвердження того, що цей технологічний комплекс не перебуває у власності ТОВ «Віконт» надав приватному виконавцю Рішення єдиного учасника № 2 ТОВ «ЛЕРІЗ ОБДЖЕКТ» від 14.01.2020, згідно якого складові частини цього технологічного комплексу були внесені до статутного капіталу ТОВ «ЛЕРІЗ ОБДЖЕКТ» його учасником ОСОБА_2 .

А тому вказує, що посадові особи ТОВ «Віконт» намагаються приховати належне йому майно, яке перебувало у віданні та користуванні ТОВ «Віконт» на підставі Договору безоплатного користування майном № 2, укладеного між ним ОСОБА_1 та ТОВ «Віконт» 01 липня 2018 року.

За вказаним фактом Відділенням поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області відкрито кримінальне провадження № 0000030 від 19.02.2021, про що свідчить Витяг з ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч.5 ст.191 КК України.

Враховуючи, що предметом позовних вимог є стягнення заборгованості, відповідач добровільно відмовляється врегулювати спір, а також, судом з`ясовано, що є реальна загроза в тому, що посадові особи ТОВ «Віконт» намагаються приховати належне позивачу майно, яке перебувало у віданні та користуванні ТОВ «Віконт» на підставі Договору безоплатного користування майном № 2, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Віконт» 01 липня 2018 року, і під час розгляду даної справи дане майно може бути відчужене відповідачем на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, суд, проаналізувавши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін та зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити, шляхом накладення арешту на належні ТОВ «Віконт» вагову з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а також, на частину будівлі млина із допоміжними будівлями і спорудами, а саме: 45 % будівлі млина, 50 % будівлі адмінбудинку та 51,5 % будівлі реммайстерні з побутовими приміщеннями, що знаходиться по АДРЕСА_2 , оскільки такий вид забезпечення позову є доцільним та співрозмірним заявленим позовним вимогам.

Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд не застосовує зустрічне забезпечення, оскільки позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на території України та у його власності є майно, що в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Одночасно суд повідомляє, що відповідач має право звернутися до суду про застосування зустрічного забезпечення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 149-153, 154, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» про стягнення заборгованості.

Накласти арешт на вагову з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а також, на частину будівлі млина з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: 45 % будівлі млина, 50 % будівлі адмінбудинку та 51,5 % будівлі реммайстерні з побутовими приміщеннями, що знаходиться по АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Віконт» (с. Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області, ).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст.158 ЦПК України.

Копію ухвали для виконання направити до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала суду складена та підписана 29 березня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко