У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горши Анжели Олександрівни, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання дій неправомірними, скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горши А.О. про визнання дій неправомірними, скасування рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у праві користування та розпорядження майном.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року скасовано, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27.01.2021 року постанову Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року про скасування рішення суду від 25.10.2018 року скасовано, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року залишено без змін.

16.02.2021 року справу повернуто до Деснянського районного суду м. Києва для продовження розгляду основного позову ОСОБА_2

17.03.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майном, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі здійснювати державну реєстрацію права власності, видавати/оформлювати будь-які документи про право власності щодо квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_3 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням або передачею в оренду, користування будь-яким іншим особам квартири АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що існує обґрунтований ризик того, що відповідач може будь-яким чином розпорядитися вказаною квартирою шляхом її відчуження, передачі в оренду або вселення до неї сторонніх осіб, та виселення позивача та осіб, які проживають у вказаній квартирі, що у свою чергу зробить неможливим виконання рішення у випадку задоволення позову та суттєво порушить права позивача на користування майном в ході розгляду справи.

22.03.2021 року до суду надійшла заява (уточнення) про забезпечення позову, відповідно до якої представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майном, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі здійснювати державну реєстрацію права власності, видавати/оформлювати будь-які документи про право власності щодо квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_3 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням або передачею в оренду, користування будь-яким іншим особам квартири АДРЕСА_1 ; заборони виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили; зобов`язання ОСОБА_3 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з користуванням та вселенням до квартири АДРЕСА_1 .

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горши А.О. про визнання дій неправомірними, скасування рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у праві користування та розпорядження майном.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року скасовано, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27.01.2021 року постанову Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року про скасування рішення суду від 25.10.2018 року скасовано, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року залишено без змін.

16.02.2021 року справу повернуто до Деснянського районного суду м. Києва для продовження розгляду основного позову ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горша А.О. 20.09.2016 року посвідчила право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання дій приватного нотаріуса Горши А.О. щодо вчинення вказаних вище дій неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру.

Враховуючи дані обставини, предмет позову, суддя приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову у частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 є підставною та обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується вимог заяви про заборону будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майном, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі здійснювати державну реєстрацію права власності, видавати/оформлювати будь-які документи про право власності щодо квартири АДРЕСА_1 , то суддя вважає вказані вимоги безпідставними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки заявником не конкретизовано, яких саме осіб слід зобов`язати вчинити певні дії, а невизначеність вказаних осіб позбавляє суд можливості перевірити законність даних вимог.

Заява представника позивача про забезпечення позову у частині заборони виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили також не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у праві користування та розпорядження майном шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Дане рішення набрало законної сили.

Таким чином, заявник, звертаючись із заявою про забезпечення позову в частині заборони виселення позивачів з спірної квартири, фактично просить зупинити виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Суддя зазначає, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, при цьому недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, оскільки це порушить право особи на виконання судового рішення у встановленому законом порядку.

Зважаючи на викладене вище, суддя приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову у частині заборони виселення ОСОБА_2 та інших з спірної квартири не підлягає задоволенню.

Що стосується заяви представника позивача в частині забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_3 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням або передачею в оренду, користування будь-яким іншим особам квартири АДРЕСА_1 , а також зобов`язання ОСОБА_3 утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з користуванням та вселенням до квартири АДРЕСА_1 , то слід зазначити наступне.

Заявником не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 вчиняються будь-які дії, направлені на відчуження вказаного нерухомого майна, або про намір такого відчуження.

Суд не вбачає з поданої заяви та долучених до неї письмових доказів наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_2 та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті таких заходів, оскільки з наданих документів не вбачається, що ОСОБА_3 вчиняла дії, пов`язані з нерухомим майном, а також здійснила заходи, спрямовані на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на цілісність і схоронність такого майна.

Крім того, ОСОБА_3 у даній справі має процесуальний статус третьої особи, жодних вимог до неї не заявлено, а тому законних підстав для зобов`язання третьої особи утриматися від вчинення будь-яких дій немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити на виконання до Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянськийрайонний суд м. Києва протягом п"ятнадцяти днів з дня проголошення.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горша Анжела Олександрівна, адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа - ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя О.В.Лісовська