ЄУН №389/742/21
Провадження №2-з/389/13/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м.Знам`янка

Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Ткаченка Бориса Борисовича

за участю секретаря судового засідання Іванової Вікторії Олександрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої матеріально-відповідальною особою,

В С Т А Н О В И В :

23.03.2021 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернувся до суду з даною заявою про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборони останній вчиняти у будь-якій формі їх відчуження. Вимоги заявника обґрунтовані тим, що з 06.01.2018 ОСОБА_2 перебувала з ним у трудових відносинах, була прийнята на посаду продавця-консультанта, робочим місцем якої було приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також 06.01.2018 з ОСОБА_2 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким ОСОБА_2 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей.

В ході інвентаризації товарно-матеріальних цінностей по магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що проводилася в період з 03.03.2021 по 05.03.2021, була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей (взуття, галантереї, одягу, грошових коштів), які знаходилися на відповідальному зберіганні ОСОБА_2 на загальну суму 129282 грн. Окремо було виявлено заборгованість по продажу товару, проданому в розстрочку на суму 9033 грн. Жодних повідомлень ні власнику товару ФОП ОСОБА_1 , ні до правоохоронних органів щодо викрадення товару чи грошових коштів з приміщення магазину ОСОБА_2 протягом своєї роботи не подавала. Від надання пояснень щодо нестачі товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_2 відмовилася. За результатами проведеної ревізії наказом №5 ФОП ОСОБА_1 від 10.03.2021 продавця-консультанта непродовольчих товарів ОСОБА_2 звільнено з посади за п.2 ст.41 КЗпП України (втрата довіри до матеріально-відповідальної особи).

Як було з`ясовано в ході проведеної службової перевірки за фактом виявленої нестачі, така значна за розміром нестача матеріальних цінностей утворилася у ОСОБА_2 за досить тривалий період, коли вона, безпосередньо маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей, брала їх і продавала своїм знайомим, а при періодичних інвентаризаціях відсутність товару приховувала різними способами (рахувала порожні коробки, ложила до них вживане взуття, тощо). Також виявлено оформлення нею ніби-то продажу в кредит, в той час як жодних коштів від такого продажу в касу не внесено, а деякі особи, документи яких вона оформила як таких, що придбали взуття у кредит, взагалі в м.Знам`янка тривалий час не проживають. За фактом виявленої нестачі товарно-матеріальних цінностей було зроблено повідомлення до поліції, де 06.03.2021 розпочате кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000101.

Оскільки незаконні дії ОСОБА_2 , як матеріально-відповідальної особи, призвели до завдання заявнику матеріальних збитків у розмірі 138315 грн., про відшкодування яких він має намір звернутися до суду, крім того йому стало відомо, що ОСОБА_2 планує відчужити третім особам належне їй майно та виїхати з м.Знам`янка, тому заявник вважає, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити або зробити неможливим у майбутньому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, тому просив застосувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також заборони на вчинення у будь-якій формі їх відчуження.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Відповідно до ст.ст.156, 158 ЦПК України зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову визначений у частині першій статті 150 ЦПК України. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до п.п.4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. При обранні заходів забезпечення позову слід враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача,

Суд вважає, що доводи заявника, викладені у заяві про забезпечення позову свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про відшкодування шкоди, завданої матеріально-відповідальною особою.

Оскільки спір стосується відшкодування завданої матеріальної шкоди у значному розмірі, вбачається, що такі види забезпечення позову як накладення арешту на майно та заборона його відчуження є співмірним із заявленими позовними вимогами, гарантують можливість виконання позитивного рішення суду та не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне майно фактично перебуває у володінні та користуванні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що відсутність такого забезпечення призведе до утруднення чи унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, а відтак суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди інтересам позивача.

Керуючись ст.ст.149-153, 157, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчужувати в будь-який спосіб все її рухоме та нерухоме майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Примірник ухвали одночасно з направленням заявнику та ОСОБА_2 направити до Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Б.Б. Ткаченко