Справа № 715/2030/20
Провадження № 2/715/222/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 вересня 2019 року біля 20 год. 30 хв., водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » рухався по вул. Головній в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, наближаючись до перехрестя із вул. П. Сагайдачного допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок даної ДТП останній отримав тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Кримінальне провадження по даному факту - закрито, у зв`язку із відсутністю в діянні водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Внаслідок загибелі ОСОБА_5 , його матері - ОСОБА_1 , сину- ОСОБА_2 та неповнолітній доньці - ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 завдано моральну шкоду та шкоду пов`язано із втратою годувальника.

Посилається на те, що в зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ - 21063, д.н.з. « НОМЕР_1 » на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», тому відповідач як страховик є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому законом порядку.

На підставі вищенаведеного, позивачі просять, стягнути з відповідача страхове відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою завданою в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 16692,00 грн. кожному, понесені ними витрати на правничу допомогу, а також, позивачка ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 просить стягнути на її користь страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника в розмірі 150 228,00 грн.

Від відповідача страхової компанії на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому представник компанії просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не відповідає за заподіяння шкоди внаслідок ДТП, яка сталася за участі т/з ВАЗ - 21063, д.н.з. « НОМЕР_1 » та пішохода ОСОБА_5 , оскільки в діях водія транспортного засобу самим транспортним засобом ВАЗ - 21063, д.н.з. « НОМЕР_1 » відсутній склад кримінального правопорушення, а отже цей випадок не є страховим. Крім того, оскільки, ОСОБА_4 не є особою відповідальною за завдання шкоди у вигляді загибелі пішохода - ОСОБА_5 , внаслідок ДТП, яка мала місце 15.09.2019 року, то і ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не повинно відповідати за завдання шкоди у вигляді загибелі ОСОБА_5 , оскільки заявлена подія не є страховим випадком, оскільки необхідною умовою виникнення обов`язку страховика щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілого є настання страхового випадку-події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи. В частині стягнення витрат на правничу допомогу відповідач також не визнає та посилається на те, що позивачами всупереч закону документально не підтверджені та не доведені понесені ними такі витрати.

На вказаний відзив представником позивачів надано відповідь на відзив, в якому він заперечує щодо обставин та обґрунтувань викладених відповідачем посилаючись на те, що у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 року зроблено правовий висновок, а саме, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без наявності вини її заподіювача, а тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавала шкоди у передбаченому Законом №1961-ІV порядку. Щодо витрат на правничу допомогу представник позивачів вказує на те, що відповідач не взяв до уваги норми ст.141 ЦК України, якими передбачено, що докази розміру витрат, які сторона сплатила чи має сплатити можуть бути подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник позивачів ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заву, просив суд справу розглядати в його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в судове засідання проведене в режимі відео конференції не з`явився, хоча сам неодноразово клопотав про участь у судовому засіданні саме в такому режимі, представник був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані i підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2019 року біля 20 год. 30 хв., водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » рухався по вул. Головній в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, наближаючись до перехрестя із вул. П. Сагайдачного допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок даної ДТП останній отримав тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Постановою про закриття кримінального провадження від 26.11.2019 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 16.09.2019 року - закрито, у зв`язку із відсутністю діянні водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», що підтверджується полісом №АО1797338.

Встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є дітьми ОСОБА_5 , який загину в результаті ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1 . А позивачка ОСОБА_3 була матір`ю останнього, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди).

Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, спричинена позивачам внаслідок загибелі у зазначеній ДТП їхнього сина та батька ОСОБА_5 шкода, була завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким правомірно володів водій ОСОБА_4 . При цьому, відповідачем не доведено обставин завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, що могло бути підставою для звільнення особи від відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Страховим випадком згідно з статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відсутність вини та закриття кримінального провадження щодо водія забезпеченого страховиком транспортного засобу не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована відповідачем, суд приходить до висновку про можливість покладення на Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» обов`язку відшкодувати шкоду позивачам. З огляду на викладене, суд відхиляє посилання представника відповідача на безпідставність позовних вимог.

Згідно із ст..6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст..22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Пунктом 27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Як встановлено судом дорожньо-транспортна пригода сталася 15.09.2019 року, розмір мінімальної заробітної плати на той момент становив 4 173,00 грн. Таким чином, загальний розмір відшкодування моральної шкоди складає 50 076,00 грн. (4 173,00 *12=50 076,00 грн.).

Оскільки, позивачі по справі є дітьми та матір`ю загиблого ОСОБА_5 , то кожному із них належить по 1/3 частині із загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди, а це - 16 692,00 грн.

Пунктом 27.1 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.2 ст.27 цього ж Закону, встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Крім того, умови та розмір відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого передбачено ст. 1200 ЦК України, відповідно до норм якої, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Таким чином, розмір страхового відшкодування, пов`язане з втратою годувальника становить 150 228 грн. (4 173,00*36=150 228,00 грн.).

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування позивачам моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, у зв`язку із смертю ОСОБА_5 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано копію рахунку-фактури №21-12/02 від 21 грудня 2020 року, №29-12/01 від 29 грудня 2020 року та №29-12/02 від 29 грудня 2020 року.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно рахунку-фактури №21-12/02 від 21 грудня 2020 року ОСОБА_3 отримала правову допомогу у формі надання професійної правничої (правової) допомоги за підготовлення та пред`явлення позовної заяви (06 год. 00 хв.) вартістю 7 200,00 грн.; надання професійної правничої (правової) допомоги за підготовлення та направлення відповіді на відзив (03 год. 00 хв.) вартістю 3 600,00 грн. Для надання вказаних юридичних послуг представником позивача було витрачено 09 години 00 хвилин, що складає 10 800 грн.

Як вбачається з квитанції про оплату №72326288, ОСОБА_3 сплатила на користь АО «Автопоміч» 10 800,00 грн. за виконанні роботи.

Згідно рахунку-фактури №29-12/01 від 29 грудня 2020 року ОСОБА_2 отримав правову допомогу у формі надання професійної правничої (правової) допомоги за підготовлення та пред`явлення позовної заяви (04 год. 00 хв.) вартістю 4 800,00 грн.; надання професійної правничої (правової) допомоги за підготовлення та направлення відповіді на відзив (03 год. 00 хв.) вартістю 3 600,00 грн. Для надання вказаних юридичних послуг представником позивача було витрачено 07 години 00 хвилин, що складає 8 400 грн.

Як вбачається з квитанції про оплату №73075865, ОСОБА_2 сплатив на користь АО «Автопоміч» 8 400,00 грн. за виконанні роботи.

Згідно рахунку-фактури №29-12/02 від 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримала правову допомогу у формі надання професійної правничої (правової) допомоги за підготовлення та пред`явлення позовної заяви (04 год. 00 хв.) вартістю 4 800,00 грн.; надання професійної правничої (правової) допомоги за підготовлення та направлення відповіді на відзив (03 год. 00 хв.) вартістю 3 600,00 грн. Для надання вказаних юридичних послуг представником позивача було витрачено 07 години 00 хвилин, що складає 8 400 грн.

Як вбачається з квитанції про оплату №73075865, ОСОБА_1 сплатила на користь АО «Автопоміч» 8 400,00 грн. за виконанні роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідна позиція також викладена в постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року. Так згідно п. 35 вказаної постанови вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_3 слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 10 800,00 грн.; на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 8 400,00 грн.; на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 8 400,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 259, 264-265, 273, 293, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування шкоди- задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 на відшкодування моральної шкоди 16 692 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на відшкодування моральної шкоди 16 692 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 на відшкодування моральної шкоди 16 692 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні) та страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника в розмірі 150 228 (сто п`ятдесят тисяч двісті двадцять вісім) гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на правову допомогу в розмірі 8 400 (вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на правову допомогу в розмірі 8 400 (вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 10 800 (десять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 березня 2021 року.

Суддя: