Дата документу 24.03.2021 Справа № 554/3859/17
Провадження № 6/554/143/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Пащенко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за заявою начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Д.Щерби про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Д.Щерба звернувся до суду із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме прохав надати державному виконавцю Шевченківського ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) дозвіл на звернення стягнення на належне боржнику ОСОБА_1 нерухоме майно: трикімнатної квартири: 1 коридор пл.5,3 кв.и, 2 туалет пл.09 кв.м., 3 ванні пл.2.1 кв.м., 4 кухня пл.5,0 кв.м., 5 кімната пл.17,9 кв.м., 6 кімната пл.10.5 кв.м., 7 шафа пл.0,9 кв.м., 8 кімната пл.12,3 кв.м., балкон пл.0,8 кв.м., реєстраційний номер майна 01, за адресою АДРЕСА_1 , яке не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку, шляхом накладення на нього арешту, проведення опису та подальшої реалізації.

В обґрунтування заяви вказувала, що на виконанні у Шевченківському ВДВС у м.Полтаві Північно- східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) знаходиться виконавче провадження № 57072599 з примусового виконання виконавчого листа № 554/3859/17 виданого 17.08.2018 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 262 542 грн. 70 коп. Загальна сума боргу з врахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження становить 289 096,97 грн. Виконавче провадження № 57072599 відкрите 23.08.2018 р. та направлено боржнику за місцем проживання, однак постанова про відкриття виконавчого провадження повернулася до відділу з відміткою про закінчення терміну зберігання. 20.07.2020 винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, однак коштів недостатньо для погашення заборгованості. Відповідно до інформації МВС України за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно періодичних запитів до ПФУ та ДФС (останні з яких 11.01.2021 та 10.03.2021) щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, останнього місця роботи; осіб-боржників, які отримують пенсії; джерел отримання доходів - інформація відсутня. Тобто, у боржника ОСОБА_2 відсутні кошти та рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення для повного погашення боргу. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_4 нерухомого майна не зареєстровано. Однак стягувачем надано інформацію, що боржник має успадкувати майно, належне її померлому батьку. Приватним нотаріусом Руденко Н.Ю. відкрито спадкову справу після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Заяву про прийняття спадщини надано його донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вказала, що після смерті її батька залишилося наступне майно: квартира АДРЕСА_2 . Будь-які свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за померлим ОСОБА_5 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстровано ј частини квартири АДРЕСА_2 . Також встановлено, що співвласником даного майна, а саме Ѕ та 1/4 частини є померлий ОСОБА_6 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Згідно відповіді Першої полтавської державної нотаріальної контори від 08.02.2021 №83/01-16 встановлено, що відкрито спадкову справу після померлого ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_5 . Будь-які свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідні дані щодо співвласників та їх часток зазначено і в технічному паспорті квартири. Таким чином, після смерті ОСОБА_6 його частки квартири ј та Ѕ фактично успадкував ОСОБА_7 , який мав свою ј частку, а тому ОСОБА_4 має успадкувати всю квартиру.

Головний державний виконавець у судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ч.11 ст.440 ЦПК України суд розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 440 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у ст. 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з положеннями цієї статті, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»(далі по тексту Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню.

Частиною 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, ч.ч.1,2 ст.50 Закону України «Про виконавчепровадження» передбачає, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Тобто, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦК України, державний або приватний виконавець має право звернутися до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Статтею 316 ЦК України закріплено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

На підставі ч. 1ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За ч. 2ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV(із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення, визнання та захисту державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна.

Однак, суду не надано доказів того, що боржник ОСОБА_2 фактично володіє майном, а саме квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Крім того, в матеріалах подання відсутня оцінка вартості майна, на яке просить звернути стягнення приватний виконавець.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України)

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що окрім надання відповідних документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Так, державним виконавцем не надано відомостей про те, чи вживалися ним заходи щодо виявлення доходів боржника, зокрема, місця роботи, станом на час звернення з даним поданням до суду. У зв`язку з чим, неможливо стверджувати про відсутність у боржника іншої можливості для виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що постанова про відкриття виконавчого провадження була вручена боржнику, а отже боржнику фактично не було надано час для добровільного виконання рішення суду. З урахуванням відсутності таких даних, неможливо стверджувати, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавцем Шевченківськиму ВДВС у м.Полтаві Північно- східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надано суду неповну інформацію щодо статусу та належності майна боржнику, наявності у боржника коштів, що виключає на даний час можливість звернення стягнення на нерухоме майно в порядку ст. 440 ЦПК України, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання. Окрім того, в заяві вказано, що боржник постанову про відкриття виконавчого провадження не отримав, що вказує на те, що останньому не відомо про наявність вказаного виконавчого провадження, та відсутність доказів які б вказували на ухилення від його виконання. Так, доводи державного виконавця про те, що ОСОБА_2 успадкує квартиру за адресою АДРЕСА_1 є припущенням, яке не підтверджено належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви приватного виконавця.

Керуючисьст. 440 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Д.Щерби про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 15 днів з дня їїпроголошення.

Якщо в судовому засіданнібулооголошенолишевступну та резолютивнучастини судового рішенняабо у разірозглядусправи без повідомлення (виклику) учасниківсправи, зазначений строк обчислюється з дня складенняповного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І.Савченко