Справа № 565/1211/20
Провадження № 2/565/182/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовськ, про що в книзі реєстрації актів про одруження 04 червня 1994 року зроблено відповідний актовий запис за №92. Позивачка зазначила, що від цього шлюбу в сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час є повнолітнім і проживає окремо. Згідно з доводами ОСОБА_1 протягом останніх декількох років стосунки між подружжям погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, почастішали сварки, вже тривалий час кожен із подружжя живе своїм життям та своїми інтересами, їхня сім`я фактично припинила своє існування. Позивачка зазначила, що хоча сторони і проживають в одній квартирі, однак сімейне життя не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. За таких обставин, на переконання позивачки, примирення та збереження їх шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Проте розірвати шлюб через відділ державної реєстрації актів цивільного стану не вбачається за можливе, оскільки немає намірів та згоди відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися, подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наявних доказів.

Окрім цього, зміст заяви позивачки від 15 лютого 2021 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного нею із ОСОБА_2 . Позивачка вважає неможливим примирення сторін, зазначивши, що причиною розірвання їх шлюбу є зрада відповідача і з листопада 2020 року вони проживають окремо і не підтримують сімейно-шлюбних відносин.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 15 лютого 2018 року, що надійшла в суд 17 лютого 2021 року слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, погоджується, що причиною розірвання їх шлюбу є зрада і примирення подружжя неможливе.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 15 лютого 2021 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах та встановлених фактичних обставинах.

04 червня 1994 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 04 червня 1994 року зроблено запис за №92. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 04 червня 1994 року.

У період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_3 , який на момент вирішення спору є повнолітнім. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів м.Кузнецовська 11 червня 1996 року (відповідний запис за №251 від 11 червня 1996 року).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 15 лютого 2021 року судом встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага, між ними часто виникали сварки. Сторони з листопада 2020 року фактично проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Причиною розірвання їх шлюбу є зрада з боку відповідача. На теперішній час примирення подружжя не відбулося. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Із заявою про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану в порядку ст.106 СК України подружжя не зверталося.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 04 червня 1994 року, запис за №92 від 04 червня 1994 року, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд