Справа № 157/1121/20
Провадження №2/157/28/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № б/н від 22 лютого 2012 року у розмірі 69903 грн. 98 коп. та судові витрати у розмірі 2102 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву. 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк». Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у анкеті заяві, де є відповідні запевнення відповідачки щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача АТ КБ «Приватбанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови і правила надання банківських послуг, які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті позивача, згідно яких обслуговується відповідачка. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. Одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідачки, дія договору підтверджується фактом користування останньою картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України, згідно з якою особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Виконання відповідачкою договору вбачається також з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Відповідно до виявленого бажання відповідачці було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.2.3., 2.1.2.4 договору, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитним коштами на передбачених договором умовах та в межах встановлено кредитного ліміту, а відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до п. 2.1.12.3. договору. Погашення кредиту поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок Держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Згідно з п. 1.1.49 договору, мінімальний обов`язків платіж розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії картки, мінімальний обов`язковий платіж розраховується у процентному співвідношення від загальної заборгованості клієнта. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі. Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі. ОСОБА_1 користувалася картковим рахунком та використовувала кредитні кошти, однак зобов`язання належним чином по поверненню коштів не виконала, у зв`язку з чим станом на 15 червня 2020 року заборгувала позивачу 69903 грн. 98 коп., з яких: 34002 грн. 94 коп. заборгованість за тілом кредиту, 20 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 15255 грн. 46 коп. заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочений кредит, 20645 грн. 58 коп. пеня.

Представник позивача Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, із змісту поданої позовної заяви вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що брала кредит у банку, але під який саме відсоток та на який строк їй не відомо, проте кожного місяця вносила відповідні платежі для погашення заборгованості, а тому їй не відомо звідки виникла така заборгованість.

Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що у позові належить відмовити, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 22 лютого 2012 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (картку).

Як вбачається з позовної заяви, АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідачки згідно з розрахунком заборгованості станом на 15 червня 2020 року, крім заборгованості по тілу кредиту у розмірі 34002 грн. 94 коп. (20 грн. поточне тіло кредиту, 33982 грн. 94 коп. прострочене тіло кредиту), також заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочений кредит у розмірі 15255 грн. 46 коп. і пеню 20645 грн. 58 коп.

Відповідно до частин 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

В позовній заяві банк зазначає, що сторони керувались при укладенні договору нормами ч. 1 ст. 634 ЦК України.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підтвердження укладення кредитного договору позивач АТ КБ «Приватбанк» додав до позовної заяви підписану відповідачкою ОСОБА_1 анкету-заяву від 22 лютого 2012 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» в копії, розрахунок заборгованості по договору станом на 15 червня 2020 року, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг, довідку про надання відповідачці кредитних карт б/н, дати та без зазначення прізвища, імені, по батькові особи, яка її підписала, довідку б/н та дати, без прізвища, імені по батькові особи, яка її підписала, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку.

Однак, з зазначеної копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг вбачається, що у ній відсутні відомості про вид та строк дії кредитної картки, про розмір відсотків та порядок їх нарахування. У зазначеній анкеті-заяві зазначено лише прізвище, адресу, особисті дані позичальника та згоду з тим, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, складають між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а також міститься запис про те, що позичальник ознайомився і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, і тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Разом з тим, витяг з умов і правил надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт, додані до позовної заяви, відповідачкою ОСОБА_1 підписані не були.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що при укладенні між сторонами кредитного договору діяли Умови і правила надання банківських послуг, тарифи обслуговування кредитних карт саме в такій редакції, яка існувала на час підписання позичальником анкети-заяви, позивач суду не надав, а тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Окрім того, доданий до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які є складовою частиною договору, з огляду на відсутність в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що підписана відповідачкою, відомостей про вид кредитування, не може бути належним та достовірним доказом на підтвердження саме таких умов надання кредиту, про які зазначає позивач в позовній заяві.

Інформація на банківському сайті про умови і правила надання банківських послуг, тарифи, на що посилається позивач у позовній заяві, не може бути належним доказом конкретних умов кредитного договору, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, - банку, яка може вносити зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Отже, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово могли змінюватися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про умови і порядок сплати відсотків та пені, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі 6-16цс15.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати принципу справедливості розгляду справи судом.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з умов та правил надання банківських послуг та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що додані банком до позовної заяви, розуміла відповідачка ОСОБА_1 та ознайомилася, і погодилася з ними підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо нарахування відсотків та пені.

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості станом на 15 червня 2020 року вбачається, що заборгованість становить 69903 грн. 98 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 34002 грн. 94 коп., в тому числі поточним тілом кредиту 20 грн., простроченим тілом кредиту - 33982 грн. 94 коп.; заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 15255 грн. 46 коп.; заборгованість по пені 20645 грн. 58 коп.

Однак, як вбачається з наданої позивачем виписки за договором № б/н станом на 6 січня 2021 року, ОСОБА_1 , користуючись кредитними коштами, проводила погашення кредиту, станом на 21 березня 2016 року заборгованість була відсутня, а в подальшому знову, починаючи з 22 березня 2016 року користувалася кредитними коштами, але здійснювала погашення кредиту і нею було сплачено кошти в загальному розмірі 45235 грн. 04 коп., в тому числі: 700 грн. 19 квітня 2016 року, 700 грн. 18 травня 2016 року, 700 грн. 17 червня 2016 року, 700 грн. 18 липня 2016 року, 700 грн. 17 серпня 2016 року, 700 грн. 20 вересня 2016 року, 720 грн. 11 жовтня 2016 року, 732 грн. 11 листопада 2016 року, 753 грн. 12 грудня 2016 року, 774 грн. 11 січня 2017 року, 702 грн. 13 лютого 2017 року, 702 грн. 13 березня 2017 року, 700 грн. 11 квітня 2017 року, 700 грн. 12 травня 2017 року, 700 грн. 13 червня 2017 року, 700 грн. 12 липня 2017 року, 700 грн. 11 серпня 2017 року, 700 грн. 13 вересня 2017 року, 700 грн. 24 жовтня 2017 року, 700 грн. 4 грудня 2017 року, 600 грн. 9 січня 2018 року, 600 грн. 6 лютого 2018 року, 508 грн. 54 коп. 6 березня 2018 року, 8 грн. 54 коп. 6 квітня 2018 року, 600 грн. 23 квітня 2018 року, 700 грн. 7 травня 2018 року, 8 грн. 54 коп. 7 червня 2018 року, 152 грн. 6 липня 2018 року, 700 грн. 21 серпня 2018 року, 400 грн. 7 вересня 2018 року, 550 грн. 16 жовтня 2018 року, 1600 грн. 6 листопада 2018 року, 608 грн. 42 коп. 7 грудня 2018 року, 1000 грн. 18 лютого 2019 року, 1000 грн. 18 березня 2019 року, 1000 грн. 16 квітня 2019 року, 1000 грн. 16 травня 2019 року, 1000 грн. 19 червня 2019 року, 1000 грн. 15 липня 2019 року, 1000 грн. 20 серпня 2019 року, 1000 грн. 16 вересня 2019 року, 1000 грн. 17 жовтня 2019 року, 2000 грн. 19 листопада 2019 року, 2000 грн. 16 грудня 2019 року, 2000 грн. 15 січня 2020 року, 2000 грн. 17 лютого 2020 року, 2000 грн. 17 березня 2020 року, 2016 грн. 15 квітня 2020 року, 3000 грн. 22 травня 2020 року.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Оскільки в позові відмовлено, тому немає підстав для стягнення з відповідачки ОСОБА_1 судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 78-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 22 лютого 2012 року станом на 15 червня 2020 року у розмірі 69903 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот три) гривні 98 копійок, в тому числі 34002 (тридцять чотири тисячі дві) гривні 94 копійки заборгованість за тілом кредиту, 15255 (п`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 46 копійок заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочений кредит, 20645 (двадцять тисяч шістсот сорок п`ять) гривень 58 копійок пені, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення 22 березня 2021 року.

Головуючий: О. В. Антонюк