Справа № 536/482/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Ж.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, суддя

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з останньої за договором №1 від 05.05.2020 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 5 337,00 грн та витрат на поштову кореспонденцію у сумі 121,20 грн на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Водночас із позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання обґрунтовано тим, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем позивач не має змоги заплатити судовий збір у сумі 908,00 грн. Зазначає, що з 09.11.2020 була вимушена скоротити діяльність на період карантину, а матеріальну допомогу по частковому безробіттю на період карантину не отримує. У позивача на утриманні перебуває малолітня дитина 2019 року народження та вона взагалі не отримує будь-якого доходу, про що свідчить виписка з банківського рахунку як фізичної особи-підприємця.

Позивач наголошує, що сума судового збору, яка підлягає сплаті при поданні позовної заяви для неї є непомірно великою, що обмежує її доступ до правосуддя, а тому на підставі частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити її від сплати судового збору.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви та доданих до неї документів, суддя установила наступне.

Нормами Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі та повинна бути подана з додержанням вимог статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою та третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд, у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до положень частини 4 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У свою чергу, частина 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом згідно з частиною 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача ? фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 вказаної статті цього Кодексу визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Конструкція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк лише за наявності передбачених умов.

Зазначений перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. Отже, звільнення особи від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Як убачається із матеріалів позовної заяви, на підтвердження клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем до суду подано наступні докази: копія довідки про рух коштів по картці ОСОБА_1 від 18.03.2021 за період з 01.01.2021 по 18.03.2021; копія свідоцтва про народження дитини; неналежної якості (широка біла полоса по центру документа) копія відповіді Кременчуцького міжрайонного центру зайнятості та неналежної якості (широка біла полоса по центру документа) копія наказу про скорочення діяльності на період карантину.

Із копії довідки Акціонерного товариства «Універсал Банк» про рух коштів по картці ОСОБА_1 від 18.03.2021 за період з 01.01.2021 по 18.03.2021, убачається, що кошти на рахунок не поступали.

Однак, пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко визначено умову, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача ? фізичної особи за попередній календарний рік, тобто звертаючись до суду у березні 2021 року, позивач повинна була подати довідку про річний дохід фізичної особи за 2020 рік.

Оскільки ОСОБА_1 подала до суду довідку про доходи як фізичної особи тільки за період з 01.01.2021 по 18.03.2021, вказана довідка не є належним доказом, що підтверджує річний дохід позивача ? фізичної особи за попередній календарний рік, а тому відсутні підстави для твердження, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Свідоцтвом про народження дитини ? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 19 червня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №776, дійсно підтверджується, що позивач має малолітню дитину, але всупереч вимогам підпунктів б, в пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні в матеріалах справи належні докази підтвердження умов закону, наприклад про те, що один із батьків ухиляється від сплати аліментів або про те, що позивач є одинокою матір`ю (батьки), яка має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю.

Варто також зазначити, що подані копії документів: відповідь Кременчуцького міжрайонного центру зайнятості та наказ про скорочення діяльності на період карантину зроблені неналежної якості (широка біла полоса по центру документа), а тому унеможливлює їх оцінення, як доказу.

Суддя, вважає за необхідне зазначити, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено.

Отже, позивачем на підтвердження скрутного матеріального стану не надано жодного належного та допустимого вказаного доказу, окрім свідоцтва про народження дитини, що не може слугувати виключною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Із системного аналізу статті 136 Цивільного процесуального кодексу України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені у клопотанні доводи не дають підстав для його задоволення, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно позбавлена можливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви у встановленому законом розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Варто звернути увагу, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору не позбавляє можливості її звернутися повторно до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, або зменшення його розміру.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява ОСОБА_1 подана до Кременчуцького районного суду Полтавської області 24 березня 2021 року, ціна позову ? 5 337,00 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено на 1 січня 2021 року в розмірі 2 270,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, яка подана фізичною особою, становить 2 270,00 грн х 0,4 = 908,00 грн.

ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у сумі 908,00 грн за такими реквізитами: отримувач: ГУК у Полтавській обл./Кременчук р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0016219; код класифікації доходів бюджету: 22030101 і надати оригінал документа про сплату судового збору до суду або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що за правилами частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 175,177,185,352,353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг ? залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

26.03.2021

Суддя Даніліна Ж. О.