Справа № 175/2058/20
Провадження № 2/175/505/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 березня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Сапай О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Слобожанське Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в порядку регресу у розмірі 16644,90 грн. та судові витрати у розмірі 2021 грн.

Свій позов обґрунтовує тим, що 13.02.2013 року о 07:30 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ 2105» н/з НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot» н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2013, яка не оскаржувалася і набрала чинності 05.04.2013 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення.

МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди потерпілому, заподіяної з вини володільця транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність. Оскільки на сьогоднішній день понесені фактичні витрати МТСБУ в розмірі 16644,90 грн. відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу, а звернення до нього залишилось без реагування, позивач вважає, що відповідач порушує його законні права та інтереси, які підлягають захисту у суді.

Ухвалою суду від 10 липня 2020 року було вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивач будучи належним чином повідомленний про дату та час судового розгляду справи, до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та не заперечує проти заочного рішення.

Від відповідача, у запропонований йому ухвалою строк, відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

13.02.2013 року о 07.30 годині водій ОСОБА_3 , рухаючись на автомобілі «ВАЗ-2105» державний номер НОМЕР_3 на перехресті рівнозначних доріг Полтавське шосе та вул.Гуртової у м. Дніпропетровську, в порушення вимог п.10.1, п.16.12 Правил дорожнього руху України перед початком руху не переконався в безпеці свого маневру та не надав переваги в русі автомобілю «Пежо» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до нього з права, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2013, яка не оскаржувалася і набрала чинності 05.04.2013 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення.

Правовідносини, які виникли в даному випадку між відповідачем та позивачем - Моторно (транспортним) страховим бюро України, спір про відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу регулюються нормами ЦК України, та спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень п.п. 1.3,1.7,1.8. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.39.1. ст. 39.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону JVH961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Так, підпунктом «г» п.41 ст.41. Закону №1961-IV зазначено МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону;

Пунктом 13.1 ст.13 Закону №1961-IV визначено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Положеннями ч.4 от.21 Закону №1961-1V визначено, що забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Дані ЄЦБД МТСБУ( http://www.mtsbu.ua/ua/ ) не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб «ВАЗ 2105» н/з НОМЕР_3 був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, що водій ОСОБА_1 підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону № 1961 - немає.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія АВ/9180459 - Дніпропетровська обласна Дирекція ВАТ СК «Оранта» термін дії з 00 год. 00 хв. 10.12.2012 до 00 год. 00 хв. 09.12.2013, відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ.

З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ОСОБА_4 , як представник власника автомобіля Peugeot» н/з НОМЕР_2 ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, на підставі ст. ст.ЗЗ, 35, п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ: з повідомленням про ДТП від 14.02.2013 року та зареєстровано справу МТСБУ : 433414; з заявою на виплату страхового відшкодування від 05.07.2017 року, яка зареєстрована МТСБУ за вх. 21361 від 06.07.2017 року, шо підтверджується даною заявою .

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Однією із умов для відшкодування матеріального збитку, особою, відповідальною за заподіяний збиток (або заподіювачем шкоди) є наявність оцінки завданої шкоди, проведеної у встановленому законом порядку, з дотриманням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» (ст.ст.4,5,7,12 цього Закону) та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затв. наказом МЮУ, Фонду ДМУ від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, в ред. наказу МЮ України, Фонду ДМУ від 24.07.2009р. №1335/5/1159) (п.п.1.3.,1.6.,2.4,4.3,5.2,8.3, 8.4, 8. 5.2-8.5.15 Методики).

Відповідно до п. 40.3 ст.40, п.41.4 ст.41 Закону №1961-IV, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону; МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

В зв`язку з цим, для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, МТСБУ залучило врегулювача: судового експерта Цаберябого В.М.

27.02.2017 року за адресою : м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 72 А за участі судового експерта Цаберябого В.М., водія ОСОБА_2 був проведений огляд пошкодженого автомобіля.

Відповідач ОСОБА_1 на огляд пошкодженого автомобіля не з`явився.

Відповідно Звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ № 018/17 від 27.02.2017року, оцінювачем визначено : ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження - 261034,86 гун.; вартість відновлювального ремонту складає - 25082,36 грн. з ПДВ; - коефіцієнт фізичного зносу - 0,434; - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 19973.88 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-1 при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.28 Закону №1961-IV - шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 29 Закону №1961-IV чітко встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством....

Відповідно до п.36.1, 36.2 ст.36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

18.07.2017 року, МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в розмірі 16644.90 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 18.07.2017року.

08.08.2017 року, МТСБУ, на підставі ст.41 Закону №1961-IV, зазначеної довідки МТСБУ, було прийнято Наказ МТСБУ М 7343 від 08.08.2017 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату ОСОБА_4 відшкодування в сумі розмірі 16644,90 грн.

МТСБУ перерахувало представнику потерпілого ОСОБА_4 суму відшкодування у розмірі 16644.90 грн. (шістнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні 90 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 1236127 від 08.08.2017 року та проведеного банком - 08.08.2017 року.

Таким чином, загальні фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 16644,90 грн.

Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.

Статтею 15 і 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є зокрема: ч.5) примусове виконання обов`язку в натурі; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

МТСБУ відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу).

На сьогоднішній день, витрати (збитки) МТСБУ в розмірі 16644.90 грн. Відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані Позивачу, що порушує його законні права і інтереси, та підлягають їх захисту в суді.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка з часу ратифікації 17.07.1997 року в силу статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу положень ст.ст.76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 судовим рішенням був визнаний винним у скоєнні вказаної вище ДТП, при цьому не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, страхове відшкодування було сплачено позивачем і відповідач добровільно ці кошти не повернув до МТСБУ, то суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати, пов`язані з регламентною виплатою в порядку регресу у розмірі 16644,90 грн.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2102, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. ст.10, 12, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, , МФО 322313) понесені останнім витрати, пов`язані з регламентною виплатою в порядку регресу у розмірі 16644 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, , МФО 322313) 2102,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Новік