Справа № 541/2048/20
Номер провадження 2/541/153/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 березня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області,

В С Т А Н О В И В :

22.10.2020 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті батька, позивач прийняв спадщину та 12.06.2015 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розташовану на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району, що належала його батьку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Наконечної Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4.62 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території Зуєвецької сільської ради та належало прадіду ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії ПЛ № 0164240. Це право після смерті прадіда фактично успадкувала його дружина ОСОБА_4 , але юридично не оформила. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 право на вищезазначену земельну частку (пай) мав батько позивача, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 так і не оформивши його юридично. Нотаріус своєю постановою від 03.06.2020 відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, тому що останній не зміг надати нотаріусу оригінал вищевказаного сертифіката виданого на ім`я ОСОБА_3 через його відсутність у нього.

В зв`язку з вказаними обставинами позивач з метою захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 26.10.2020 провадження в справі відкрито та призначено до підготовчого засідання (а.с.21).

12.01.2021 підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи по суті (а.с. 68).

В судове засідання позивач не з`явився, направив заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та провести розгляд справи у його відсутність (а.с. 65).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав (а.с. 73).

Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Зуївці Миргородського району Полтавської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай) розміром 4.62 умовних кадастрових гектара без визначення меж в натурі, що перебувала у колективній власності КСП «Росія» на території Зуєвецької сільської ради, що підтверджується повідомленням відділу у Миргородському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у якому зазначено, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ№0164240, був виданий (а.с.17).

На момент смерті, згідно довідки Зуєвецької сільської ради Миргородського району з ОСОБА_3 була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 (а.с.13). Вона фактично вступила в управління спадковим майном, що належало померлому на день смерті. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 так і не встигнувши оформить юридично спадщину, яку прийняла.

04.08.2011 батько позивача ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розташовану на території Зуєвецької сільської ради, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на землю, а отже вступив у спадщину належним чином та відповідно до чинного законодавства у тому числі враховуючи частку, від якої на його користь відмовилася ОСОБА_5 , дочка померлої.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Після його смерті спадщину прийняв ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.16).

Постановою нотаріуса від 03.06.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4,62 умовних кадастрових гектарів розташовану на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району, яку він хотів успадкувати після батька ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після ОСОБА_4 , яка в свою чергу прийняла фактично спадщину після свого чоловіка ОСОБА_3 , але юридично не оформила своє право на цю земельну частку (пай) розміром 4,62 умовних кадастрових гектарів. Відмова обґрунтована тим, що у позивача вістуні документи підтверджуючі право власності ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 4,62 умовних кадастрових гектарів.

В пункті 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тобто ОСОБА_1 має намір успадкувати право на земельну частку (пай), на яку в свою чергу мав його батько ОСОБА_2 .

Матеріалами спадкової справи № 243/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що із заявами про прийняття спадщини звернулися діти померлого дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_1 . Дружина спадкодавця ОСОБА_7 відмовилася від прийняття спадщини. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 прийняли спадщину та уклали договір про поділ спадкового майна від 20.06.2015, договір посвідчений приватним нотаріусом Наконечною Н.П. (а.с.55). Спадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до договору про поділ спадкового майна (а.с.61,62).

При зверненні до суду із позовними вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування пред`явленими до Зуєвецької сільської ради, позивачем не враховані положення п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якій зазначено, що відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як і не враховані роз`яснення листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 де зазначено, що: оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 51 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

При цьому, у ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом приймається до уваги, що відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Судом встановлено, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після ОСОБА_2 є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Вони у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та уклали договір про поділ спадкового майна. Отримали свідоцтва про право на спадщину відповідно їх домовленості між собою. Отже належним відповідачем у вищезазначеній справі про визнання права ОСОБА_1 на земельну частку (пай) є інший спадкоємець, що прийняла спадщину ОСОБА_6 . Клопотань про заміну неналежного відповідача Зуєвецьку сільську раду ОСОБА_1 не заявляв. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до Зуєвецької сільської ради. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки він пред`явлений до неналежного відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 79, 81,83, 141, 258, 265, 353 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлений 29.03.2021.

Суддя О. А. Городівський