Справа № 305/1337/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Готри Т.Ю.

за участі секретаря - Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рахівського районного суду від 06 серпня 2018 року (головуючий суддя Тулик І.І.) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на його частку,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що 24 червня 1989 року Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області між нею та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб.

Позивач вказує, що за час перебування у шлюбі сторони набули майно, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 :

земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :08:001:0643, вартістю 68 714 грн;

земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :08:001:0642, вартістю 68 714 грн;

земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :08:001:0641, вартістю 144 533,40 грн;

земельну ділянку за адресою: полонина Драгобрат, Ясінянська селищна рада, Рахівський район, Закарпатська область, кадастровий номер: :08:001:0640, вартістю 144 533,40 грн;

будівлю туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача» за адресою: полонина Драгобрат, Ясінянська селищна рада, Рахівський район, Закарпатська область (свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2010 року серії САЕ № 023261), вартістю 1 990 726,43 грн;

дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1 (витяг про державну реєстрацію прав від 29 жовтня 2010 року серії ССХ № 079972), вартістю 827 523,48 грн;

житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16 серпня 2007 року серії САВ № 381811), вартістю 56 242

,22 грн.

Вказуючи, що зазначене майно є спільною сумісною власність сторін, враховуючи те, що сімейні відносини у сторін погіршились, згоди щодо володіння, розпорядження, користування зазначеним вище майном ними не досягнуто, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частини спірного майна.

Також на час розгляду цієї справи ОСОБА_2 просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , до ухвалення судом рішення у справі, а саме на:

земельну ділянку за адресою: полонина Драгобрат, Ясінянська селищна рада, Рахівський район, Закарпатська область, кадастровий номер: :08:001:0643 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 25083632), вартістю 68 714 грн;

земельну ділянку за адресою: полонина Драгобрат, Ясінянська селищна рада, Рахівський район, Закарпатська область, кадастровий номер: :08:001:0642 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 25082884), вартістю 68 714 грн;

земельну ділянку за адресою: полонина Драгобрат, Ясінянська селищна рада, Рахівський район, Закарпатська область, кадастровий номер: :08:001:0641 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24538761), вартістю 144 533,40 грн;

земельну ділянку за адресою: полонина Драгобрат, Ясінянська селищна рада, Рахівський район, Закарпатська область, кадастровий номер: :08:001:0640 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24538518), вартістю 144 533,40 грн;

будівлю туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача» за адресою: полонина Драгобрат, Ясінянська селищна рада, Рахівський район, Закарпатська область (свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2010 року серії САЕ № 023261), вартістю 1 990 726,43 грн;

дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1 (витяг про державну реєстрацію прав від 29 жовтня 2010 року серії ССХ № 079972), вартістю 827 523,48 грн;

житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16 серпня 2007 року серії САВ № 381811) вартістю 56 242,22 грн.

ОСОБА_1 , який не є учасником справи, на таку ухвалу подав апеляційну скаргу, що підписана його представником ОСОБА_4 , вважаючи, що судом вирішено питання про його права та інтереси.

Зазначає, що рішенням Рівненського міського суду від 17 жовтня 2017 року у справі № 569/4362/15 з ОСОБА_3 на його користь стягнуто 500000 доларів США (13270000 грн). Таке рішення перебуває на виконанні у Хустському районному відділі ДВС, на майно ОСОБА_3 накладено арешт, і апелянт вважає, що ОСОБА_2 було навмисно, формально подано позов з метою ускладнення виконання цього рішення.

Також ОСОБА_1 подавав апеляційну скаргу на ухвалу Рахівського районного суду від 30.08.2018, постановлену у даній справі, якою було затверджено мирову угоду, укладену між сторонами.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15 січня 2019 року апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 на ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2018 року та від 30 серпня 2018 року у цій справі було закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України зазначено, що посилання ОСОБА_1 на порушення його прав оскаржуваними ухвалами суду першої інстанції не підтверджуються доказами, які ним були надані на підтвердження свого порушеного права.

Постановою Верховного суду від 10 червня 2020 року ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15.01.2019 скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Рахівського районного суду від 06 серпня 2018 року скасувати, та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_2 просила закрити апеляційне провадження, зазначаючи, що апелянт не вказав, у чому конкретно ухвалами місцевого суду від 06.08.2018 та від 30.08.2018 вирішено його права, свободи та інтереси.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі апелянта та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити в подальшому поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження. Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом про визнання права власності на частку в майні, що належить на праві власності її чоловікові ОСОБА_3 та просила в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно. В обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову посилалась на те, що однією з головних причин подання такого позову є можливість розпорядження ОСОБА_3 їхнім спільним сумісним майном без її згоди. Таким чином, останній може до винесення рішення в даній справі самовільно, всупереч її інтересам, відчужити майно, що фактично належить їм на праві спільної сумісної власності як подружжю. Тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Між стронами дійсно є спір щодо майна, зазначеного у позові позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частину у кожному із об`єктів, зазначених у позовній заяві, право власності на які зареєстровано одноосібно за відповідачем ОСОБА_3 . Позивач у позовній заяві вказувала, що сімейні відносини у сторін погіршились, згоди щодо володіння, розпорядження, користування зазначеним вище майном ними не досягнуто.

Колегія зазначає, що до матеріалів справи додано копію свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 шлюб розірвано 18.10.2018 (а.с.92 т. 2).

Подаючи апеляційну скаргу на ухвалу про забезпечення позову, ОСОБА_1 вказував, що 11 січня 2018 року набрало законної сили рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму 500 000 доларів США боргу, що за курсом НБУ на час постановлення рішення суду першої інстанції еквівалентно 13 270 000 грн.(а.с. 39-40 т. 2). Цим рішенням встановлено, що згідно розписки від 25 вересня 2010 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 500000 доларів США для будівництва туристично-оздоровчого комплексу «Зелена дача».

22 лютого 2018 року державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №569/4362/15-ц, виданого 25.01.2018 Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500000 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 13 270 000,00 грн. (а.с.41 т.2).

Згідно постанови державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області від 22 лютого 2018 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику (а.с.42 т.2).

Отже, ОСОБА_3 є боржником перед ОСОБА_1 . На даний час рішення суду у справі № 569/4362/15-ц не виконано.

Предметом поділу у даній справі є, зокрема, будівля туристично-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка набута у спільну сумісну власність подружжям ОСОБА_6 , в тому числі, за рахунок коштів, отриманих ОСОБА_3 у позику від ОСОБА_1 , і за рахунок цього майна, в тому числі, може бути виконано рішення про стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, результат розгляду даної справи може вплинути на права та інтереси ОСОБА_1 ..

В той же час, є підстави для забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на спірне майно - перелік такого майна містить вісім позицій, а тому обґрунтованим є припущення, що майно може вибути із власності відповідача на момент виконання рішення, а невжиття заходів забезпечення може в майбутньому дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_2 .

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, колегія не вбачає підстав для скасування ухвали про забезпечення позову.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду від 06 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 березня 2021 року.

Головуюча:

Судді: