УХВАЛА

29 березня 2021 року

м. Київ

справа № 756/14230/17

провадження № 61-7699св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Приватного підприємства «Валтар» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллант-Груп», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, визнання недійсним договору купівлі-продажу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Приватне підприємство «Валтар» (далі - ПП «Валтар») звернулось до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари О. І., Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллант-Груп», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г. І., ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року у задоволенні позову ПП «Валтар» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Приватного нотаріуса КМНО Нотари О. І. від 07 серпня 2017 року № 36500068 про державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень № 619), в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «Паллант-Груп».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 31 серпня 2017 року № 2174 нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 619), в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «Паллант-Груп» та ОСОБА_1 , видавник: Приватний нотаріус ХМНО Малахова Г. І.

Визнано протиправним та скасовано рішення Приватного нотаріуса ХМНО Малахової Г. І. від 01 вересня 2017 року № 36863914 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень 619), в літері «А», загальною площею 196,80 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі, поданій у травні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, уточнивши вимоги, просить рішення місцевого суду змінити в мотивувальній частині, скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким в частині закрити провадження, в іншій частині відмовити у задоволення позову.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

09 червня 2020 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Приватного підприємства «Валтар» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллант-Груп», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, визнання недійсним договору купівлі-продажу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року призначити до судового розгляду.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

В. С. Жданова

А. Ю. Зайцев