Справа № 296/1562/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

з участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

представника позивача адвоката Шахрая В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Ткаченка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів.

Згідно заявлених позовних вимог, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених своєчасно аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку за кожен день прострочення в розмірі 68999,42 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що постановою апеляційного суду Житомирської області від 16.08.2018 року у справі №296/6380/17 з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивача в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначені судом аліменти відповідач належним чином не сплачує. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню №57417534 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 31.01.2020 року заборгованість по сплаті аліментів становить 56122,17 грн. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню №57416319 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість по сплаті аліментів становить 10677,258 грн. Посилаючись на ст. 196 СК України, позивачем нараховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.09.2017 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 68999,42 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

08.09.2020 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками на його обґрунтування, в якому відповідач просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що він дійсно не має змоги сплачувати аліменти в розмірі передбаченому в рішенні Корольовського районного суду м. Житомира, оскільки при винесенні вказано рішення судом не було враховано, що за рішенням Богунського районного суду м. Житомира в справі №295/18675/13-ц було прийнято рішення на користь ОСОБА_4 про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за яким згідно чинного законодавства він зобов`язаний сплачувати в даний час не менше 1109 грн., щомісячно. Зазначив, що на даний час у нього змінилось матеріальне становище та погіршився стан його здоров`я, а також погіршився стан здоров`я його непрацездатної матері, яка в даний час знаходиться на лікуванні, у зв`язку з чим 12 квітня 2019 року він звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також вказав, що він на даний час безробітний, перебуває на обліку у центрі зайнятості та отримує лише допомогу по безробіттю. Наголосив, що зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та від спільного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому на даний час він має на утримання малолітню доньку і непрацездатну дружину. При вирішення спору просив суд врахувати відсутність у нього доходу, наявність зобов`язань по утриманні трьох дітей від трьох шлюбів, утримання матері-інваліда, у якої є один син, а також утримання його непрацездатної дружини ОСОБА_6 , яка доглядає дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.54-56).

06.10.2020 року адвокат Шахрай В.В. подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач свідомо надав до суду неправдиві відомості щодо свого матеріального стану, оскільки із змісту відомостей розміщених в ЄДР відповідач до 30.03.2020 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення (основний). Рішення про припинення підприємницької діяльності відповідач прийняв після відкриття провадження у справі №296/1562/20, яке було відкрито ухвалою суду від 04.03.2020 року, а також звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. Разом з тим, відповідач фактично не припинив займатися підприємницькою діяльністю, оскільки із змісту відомостей розміщених в ЄДР вбачається, що 03.06.2020 року дружина відповідача ОСОБА_6 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення (основний). Крім того, на сторінці відповідача в соціальній мережі Facebook місцем роботи відповідача значиться готель « ІНФОРМАЦІЯ_6 », АДРЕСА_1 , номер телефону, розміщений на сайті готелю в розділі «Контакти» збігається з номером телефону відповідача, зазначеному у відзиві, а саме: НОМЕР_1 . На сторінці дружини відповідача ОСОБА_6 в соціальній мережі Instagram місцем її роботи зазначається готель « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Під час розгляду справи про стягнення аліментів було встановлено, що місцем здійснення відповідачем підприємницької діяльності є готель « ІНФОРМАЦІЯ_6 », АДРЕСА_1 . Також зазначив, що твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває його непрацездатна дружина ОСОБА_6 є спробою ввести суд в оману, оскільки на її сторінці в соціальній мережі Facebook місцем її роботи зазначається також Фитнес-клуб «ФитнесМания». Просив суд також врахувати, що дитина ОСОБА_3 потребує постійного лікування та згідно рішення ЛКК від 22.09.2020 року встановлено медичні показання для призначення інвалідності (а.с.71).

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зазначив, що на даний час він перебуває в центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Разом з тим, він кожен міцясь сплачує аліменти по 1200грн. на утримання доньки ОСОБА_10 , проте, більше сплачувати не має можливості.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав повністю та просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 16.08.2018 року рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 16 квітня 2018 року в частині стягнення аліментів скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги задовольнено частково та постановлено стягувати зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 11 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Також постановлено стягувати зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 11 серпня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.12).

Як убачається з розрахунку заборгованості з аліментів за період з 01 серпня 2017 року по 31 січня 2020 року, згідно виконавчого листа щодо стягнення аліментів на утримання доньки відповідача ОСОБА_10 , загальна заборгованість станом на 31 січня 2020 року становить 56122,17 грн. (а.с.13).

Відповідно до розрахунку заборгованості з аліментів за період з 01 серпня 2017 року по 31 січня 2020 року, згідно виконавчого листа щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 , як матері дитини, з якою проживає дитина, загальна сума заборгованості становить 10064,25 грн (а.с.14).

Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 182 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Нормою ч.1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Суд не погоджується з посиланням відповідача на безпідставність нарахування пені за несвоєчасну сплату коштів на утримання доньки та позивача, як матері дитини, з якою проживає дитина, оскільки дана відповідальність виникає у разі виникнення заборгованості у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів, в тому числі з несвоєчасною сплатою утримання матері дитини, з якою проживає дитина.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачував аліменти на утримання доньки та на утримання позивача, як матері дитини, з якою проживає дитина, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Обов`язок утримувати дитину та сплачувати кошти на утримання матері дитини за рішенням суду не залежить від звернення до виконавчої служби про примусове стягнення, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок утримувати доньку та матір дитини, до досягнення дитиною трьох років, тому повинен був прийняти міри для належного матеріального забезпечення, в тому числі і сплати аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дитину та на матір дитини за період з 01 вересня 2017 року по 31.01.2020 року у розмірі 68999,42 грн, згідно здійсненого нею розрахунку (а.с.4-5).

З урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Великої Палата Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц, розрахунок пені за період прострочки сплати аліментів на утримання дитини та матері дитини з 01 вересня 2017 року по 31 січня 2020 року проводиться за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

Суд погоджується з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, виконаним позивачкою за період з 01.09.2017 року по 31.01.2020 року на суму 57322,17 грн. (а.с. 4), оскільки останній виконаний з дотриманням положень про розрахунок пені, викладених у Постанові ВС від 03.04.2019 року та з урахування наявної заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 01.08.2017 року по 31.01.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості головного державного виконавця Товкач Р.В., відповідно до якого розмір заборгованості по аліментам за вказаний період є 56122,17 грн.

Також суд погоджується з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, виконаним позивачкою за період з 01.09.2017 року по 31.01.2020 року на суму 11677,25 грн. (а.с. 5), оскільки останній виконаний з дотриманням положень про розрахунок пені, викладених у Постанові ВС від 03.04.2019 року та з урахування наявної заборгованості по сплаті аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку за період з 01.08.2017 року по 12.03.2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості головного державного виконавця Товкач Р.В., відповідно до якого розмір заборгованості по аліментам за вказаний період є 10677,25 грн.

Статтею 48 Конституції України встановлено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

З відомостей з Єдиного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що постановою державного виконавця від 08.08.2019р. у виконавчому провадженні ВП №57417534 на відповідача накладено штраф в розмірі 20% від сукупної заборгованості зі сплати аліментів на дитину станом на 01.08.2019 року, що в сумі становить 11264,43грн. (а.с. 90). Враховуючи положення ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" сума штрафу підлягає врахуванню при визначенні загального розміру пені.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно довідки Черняхівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості №246 від 21.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний з 20.07.2020 року (а.с.57).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб (а.с.59).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є батьками малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.60).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , згідно якої ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що в даний час погіршився стан його здоров`я та стан здоров`я його непрацездатної матері, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження вказаних обставин. Надана копія довідки №107161 про визнання ОСОБА_12 інвалідом другої групи підтверджує сам факт інвалідності. Однак, довідка неналежної якості та не містить дати її видачі, проте її оформлення російською мовою та форма вказують на те, що такі обставини існували на момент звернення позивача з позовом про стягнення аліментів та їх призначення Апеляційним судом Житомирської області постановою від 16.08.2018р. (а.с. 58).

Суд зазначає, що надані відповідачем докази в заперечення вимог позивача вказують на те, що обставини припинення підприємницької діяльності та постановлення на облік як безробітного, народження дитини в іншому шлюбі мали місце після виникнення заборгованості по аліментах та нарахування пені, а тому не спростовують вину відповідача в її утворенні.

Однак зважаючи на зміни, які відбулися в житті відповідача, часткову сплату ним аліментів, перебування на його утриманні ще двох дітей, майновий стан відповідача, та беручи до уваги, що сума неустойки (пені), заявлена позивачем в розмірі 68999,42 грн за порушення ОСОБА_1 аліментних зобов`язань перевищує 100% заборгованості по цим зобов`язанням 66799,42 грн (56122,17 + 10677,25), не зважаючи на те, що така сума підлягає зменшенню на суму накладеного державним виконавцем штрафу в розмірі 11264,43грн., суд вважає, що стягнення пені в доведеному позивачем розмірі є непропорційним та перевищує збитки, заподіяні одержувачу аліментів внаслідок неотримання грошових коштів. Зважаючи на те, що пеня повинна бути засобом розумного стимулювання боржника виконувати покладене державою зобов`язання, а не перетворюватись на непомірний тягар для нього, виходячи із загальних засад справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, прописаних у ст.7 СК України, суд вважає, що на підставі ч.2 ст.196 СК України розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки підлягає зменшенню до 28000,00 грн., в тому числі 23000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 5000 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів на утримання матері дитини ОСОБА_2 , оскільки зазначений розмір штрафної санкції сприятиме виконанню зобов`язань та стимулюватиме боржника до належної поведінки, не позбавляючи фактичної можливості щодо погашення боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 341,20 грн.

На підставі викладеного, статтями 182, 196 СК України, ст.ст. 2, 10, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 28000грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 341 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 12.03.2021.