Справа № 2-6095/11
Провадження 4-с/522/20/21
УХВАЛА

26 січня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георігія Володимировича від 23 вересня 2020 року за участі : ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» ( правонаступник ТОВ « Укрфінанс Груп», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 23 вересня 2020 року « Про опис та арешт майна боржника».

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2013 року позовні вимоги ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/0029/74/76298 від 08 серпня 2007 року у розмірі 808250,33 дол. США та судові витрати. На виконання вказаного рішення Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 2-6095/11 від 11 лютого 2014 року. Вказаний виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого Одеської області Парфьонова В.Г. виконавче провадження № 56103696 за заявою стягувача ТОВ « ФК « Укрфінанс Груп» (правонаступник ПАТ « Райффайзен Банк Аваль». 26 вересня 2020 року скаржник отримала постанову приватного виконавця Парфьонова Г.В. від 23 вересня 2020 року « Про опис та арешт майна боржника», якою була описана та арештована квартира АДРЕСА_1 . Вказану постанову заявник вважає такою, що підлягає скасування, з підстав того, що вона є неодноосібним власником вищевказаної квартири. Так, постановою Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку ізольованої квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох житлових кімнат, житловою площею 94,7 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею 185,5 кв.м. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку ізольованої квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох житлових кімнат, житловою площею 94,7 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею 185,5 кв.м. Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 19 червня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю., зареєстрований в реєстрі за №548. Вподальшому ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу від 28 квітня 2020 року відчужив Ѕ частини вказаної квартири ОСОБА_5 . На підставі вищевикладеного скаржник просить визнати постанову приватного виконавця Парфьонова Г.В. від 23 вересня 2020 року незаконною.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання на 03 листопада 2020 року.

Судове засідання 03 листопада 2020 року відкладено на 23 листопада 2020 року, з підстав знаходження судді на лікарняному.

У судове засідання 23 листопада 2020 року з`явився представник приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись. Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності. Судове засідання відкладено на 15 березня 2021 року.

До суду від представника приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. надійшли письмові пояснення в яких він просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 з підстав її необґрунтованості, зазначивши, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г. В. постановою від 13 жовтня 2020 року скасував постанову « Про опис та арешт майна ( коштів) боржника» від 23 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № 56103696 .

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись. Від представника приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. та від ОСОБА_1 надійшли заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України, для розгляду справ даної категорії передбачені стислі строки. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності скаржника, боржника та державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, враховуючи, що їх не явка не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2013 року позовні вимоги ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/0029/74/76298 від 08 серпня 2007 року у розмірі 808250,33 дол. США та судові витрати.

На виконання вказаного рішення Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 2-6095/11 від 11 лютого 2014 року.

Вказаний виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого Одеської області Парфьонова В.Г. виконавче провадження № 56103696 за заявою стягувача ТОВ « ФК « Укрфінанс Груп» , який є правонаступником ПАТ « Райффайзен Банк Аваль».

Постановою приватного виконавця виконавчого Одеської області Парфьонова В.Г. від 23 вересня 2020 року в рамках вказаного виконавчого провадження накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку ізольованої квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох житлових кімнат, житловою площею 94,7 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею 185,5 кв.м. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку ізольованої квартири АДРЕСА_1 , що складається із чотирьох житлових кімнат, житловою площею 94,7 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею 185,5 кв.м. Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 19 червня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю., зареєстрований в реєстрі за №548.

В подальшому ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу від 28 квітня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 390 відчужив Ѕ частини вказаної квартири ОСОБА_5 .

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

На підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 390 власником Ѕ частини вказаної квартири є також ОСОБА_5 .

З копії матеріалів виконавчого провадження ВП 56103696, вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого Одеської області Парфьонова В.Г. від 13 жовтня 2020 року скасовано постанову про « Про опис та арешт майна ( коштів) боржника» від 23 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № 56103696.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) зокрема, звернення стягнення на кошти, … інше майно (майнові права) боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному ст.56 цього Закону.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: зокрема, п.7: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).

Враховуючи те, що оскаржувана постанова приватного виконавця Парфьонова В.Г. від 23 вересня 2020 року «Про опис та арешт майна ( коштів)» скасована поставою від 13 жовтня 2020 року, то суд вважає, що доводи, які містяться у скарзі ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1, 18, 26, 39 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георігія Володимировича від 23 вересня 2020 року за участі : ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» ( правонаступник ТОВ « Укрфінанс Груп», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії .

Суддя Свячена Ю.Б.