печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9995/19-ц
15 березня 2021 року Печерський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Остапчук Т.В.,
при секретарі - Пітей О.Д
розглянув у порядку позовного загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК БУД» про стягнення коштів,- В С Т А Н О В И В: ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК БУД» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 березня 2018 між позивачем та відповідачем укладено договір №19/03-2018. Умовами цього договору встановлено, що постачальник (ТОВ «ВК БУД) постачає покупцеві ( ОСОБА_1 ) будівельні матеріали, а покупець приймає і лплачує їх вартість. Згідно пункту 1.2 Договору асортимент товару, його кількість, терміни поставки і ціна визначається Специфікацією, що становить невідємну частину договору. Відповідно до п 3.1 Договору вартість продукції становить 31 058 грн. Ці кошти зазначений в Специфікації товар були сплачені моїм клієнтом в повному обсязі. Факт повної оплати за договором підтверджується наявною у мого клієнта Накладною №3 від 19 березня 2018 року, де зазначена сума та стоїть печатка підприємства та наявний підпис керівника ТОВ «ВК БУД». 29 серпня 2019року позивач отримав товар на суму 6000 грн, жовтня 2018 року отримав ще частину товару суму 3350 грн. Станом на 21 лютого 2019 року ТОВ «ВК БУД» не виконало свої зобов`язання за договором на загальну суму - 21 708,00. Скориставшись своїм правом позивач звернувся до суду та вимагає повернення сплачених грошових коштів у розмірі 21 700 грн. 00 коп., пеня -2375 грн та 3% річних у розмірі 126 грн. 63 коп. та суму судового збору. Ухвалою суду від 04.03.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку позовного загального провадження. Ухвалою суду 10.12.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено в судове. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.ч.7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, перевіривши розрахунки, надані позивачем щодо обґрунтування позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2018 між позивачем та відповідачем укладено договір №19/03-2018. Умовами цього договору встановлено, що постачальник (ТОВ «ВК БУД) постачає покупцеві ( ОСОБА_1 ) будівельні матеріали, а покупець приймає і лплачує їх вартість. Згідно пункту 1.2 Договору асортимент товару, його кількість, терміни поставки і ціна визначається Специфікацією, що становить невідємну частину договору. Відповідно до п 3.1 Договору вартість продукції становить 31 058 грн. Ці кошти зазначений в Специфікації товар були сплачені моїм клієнтом в повному обсязі. Факт повної оплати за договором підтверджується наявною у мого клієнта Накладною №3 від 19 березня 2018 року, де зазначена сума та стоїть печатка підприємства та наявний підпис керівника ТОВ «ВК БУД». 29 серпня 2019року позивач отримав товар на суму 6000 грн, жовтня 2018 року отримав ще частину товару суму 3350 грн. Станом на 21 лютого 2019 року ТОВ «ВК БУД» не виконало свої зобов`язання за договором. Відповідно до пункту 2.1 договору для виконання поставки товару Покупець повинен повідомити Постачальника в письмовій або усній формі про дату поставки, місце поставки, уточнити необхідний асортимент товару, його кількість. При цьому ціна залишається незмінною лише на той товар та у тій кількості, який згоджений на дату підписання договору. 30 жовтня 2018 року позивачем було направлено листа ТОВ «ВК БУД» в якому йшлося про необхідність виконання умов договору.Оскільки відповідач по справі в порушення положень Договору поставки та вимог законодавства не виконав добровільно своїх зобов`язань, в зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про примусове стягнення боргу та пені. Станом на 20.02.2019 року сума заборгованості становить 21 700 грн, пеня 2375 грн та 3 % річних станосить 126 грн 63 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповіді до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Повно та всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 274, 279, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-