Справа № 536/1300/19
Провадження № 2/536/46/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Пасєчнікової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за об`єднаними в одне провадження цивільними позовами:

- ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання;

- ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 - про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 обґрунтований зокрема тим, що 10.10.1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у Палаці шлюбів м. Кременчука.

25.04.2003 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Від шлюбу вони мають повнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний момент навчається на першому курсі спеціальності 242 Туризм, денної форми навчання, факультету харчових технологій, готельно-ресторанного та туристичного бізнесу Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», де навчається на контрактній основі.

Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Вона не взмозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку з 05.09.2019 року до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

23.12.2020 року відповідач надав суду відзив на позов, який обґрунтований зокрема тим, що про факт, що дочка навчається і потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням він дізнався лише тоді, коли отримав копію позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Крім цього, позивачем на підтвердження позовних вимог не надано жодного доказу.

З вищевикладених підстав просив суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

16.01.2020 року позивач надала суду відповідь на відзив, яка обґрунтована зокрема тим, що відповідач ставить під сумнів сам факт навчання доньки у вищому навчальному закладі. На підтвердження вказаних обставин подала додаткові докази щодо цього:

- Договір № 47 від 09.08.2019 р. про надання освітньої послуги між цим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, укладений між ОСОБА_1 , згідно п.п.1.1. якого строк надання освітньої послуги ОСОБА_3 з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 р.

Згідно п.п.5.2. вказаного Договору, загальна вартість освітньої послуги за цим договором за весь строк навчання становить 50200 грн., у тому числі за один навчальний рік 12550 грн.

Таким чином, факт навчання доньки на платній основі підтверджується належним та допустимим у розумінні ЦПК доказом.

Крім цього, 15.08.2019 р. нею було здійснено оплату за навчання за перший семестр у сумі 6275 грн. у відповідності до п.п. 5.4. Договору, що підтверджується чеком АТ КБ «ПриватБанк; 10.12.2019 р. нею було здійснено оплату за навчання за другий семестр у сумі 6275 грн., що також підтверджується чеком вищеназваного банку; 24.12.2019 р. нею було здійснено платіж у сумі 3060 грн. - оплата за гуртожиток, що підтверджується відповідною квитанцією.

Таким чином, факт понесених витрат та необхідності їх здійснення у подальшому також підтверджується належними та допустимими доказами.

27.01.2020 року ОСОБА_3 заявила цивільний позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, який обґрунтовувала тим, що на даний час вона навчається та потребує допомоги з огляду на це. Її мати ОСОБА_1 наразі самостійно несе весь тягар надання їй допомоги, а відповідач від цього усунувся і ніякої допомоги не надає.

На підтвердження навчання у вищому навчальному закладі, подала такі докази:

- Договір № 47 від 09.08.2019 р. про надання освітньої послуги між цим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, укладений між ОСОБА_1 , згідно п.п.1.1. якого строк надання освітньої послуги ОСОБА_3 з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 р.

Згідно п.п.5.2. вказаного Договору, загальна вартість освітньої послуги за цим договором за весь строк навчання становить 50200 грн., у тому числі за один навчальний рік 12550 грн.

Крім цього, 15.08.2019 р. здійснено оплату за навчання за перший семестр у сумі 6275 грн. у відповідності до п.п. 5.4. Договору, що підтверджується чеком АТ КБ «ПриватБанк; 10.12.2019 р. здійснено оплату за навчання за другий семестр у сумі 6275 грн., що також підтверджується чеком вищеназваного банку; 24.12.2019 р. здійснено платіж у сумі 3060 грн. - оплата за гуртожиток, що підтверджується відповідною квитанцією.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) з 05.09.2019 року і до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання до цього строку.

- судові витрати покласти на відповідача.

Крім цього, 13.08.2020 року, ОСОБА_3 надала суду додаткові пояснення на позов, в яких вказала, що на час розгляду справи в суду, виникло збільшення плати за навчання у зв`язку з збільшенням індексу інфляції, яка у 2020 році починаючи з 1 вересня 2020 р. складатиме 13064 грн. 00 коп. на навчальний рік.

05 березня 2021 року представник відповідача надала суду пояснення на позови, в яких вказував, що на даний час Відповідач працює в ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» та відповідно до розрахункових листів отримує заробітну плату в середньому 7000 грн. на місяць, яка складається з авансу в середньому близько 2000 грн. та заробітної плати у розмірі близько 5000 грн.

Також відповідач несе обов`язкові щомісячні витрати, які полягають у наступному:

- оплата житлово-комунальних послуг - в середньому близько 1000 грн. на місяць;

- проїзд в громадському транспорті з місця проживання до місця роботи туди/назад - близько 500 грн. на місяць;

- харчування у столовій підприємства - 1000 грн. на місяць. З розрахунку 20 робочих днів на місяць * 50 грн. вартість обіду, що становить 1000 грн.

Враховуючи вищевикладене, Відповідач не має змоги сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку доходу, так як у разі задоволення позовної заяви ОСОБА_3 . Відповідач буде позбавлений засобів для існування.

Крім цього, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_3 до Відповідача з питанням щодо необхідності надання матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання, не звертались.

Зважаючи на те, що Позивач, та Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору у своїх позовних заявах посилаються на дороговартісне навчання, та лише ці витрати підтверджені ними документально, а також враховуючи обсяг його доходів, він має змогу сплачувати лише 1/2 частини вартості навчання, що на місяць становить 544,35 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти визначення розміру аліментів в розмірі 544,35 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 10.10.1997 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено шлюб у Палаці шлюбів м. Кременчука.

25.04.2003 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Від шлюбу вони мають повнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний момент навчається на першому курсі спеціальності 242 Туризм, денної форми навчання, факультету харчових технологій, готельно-ресторанного та туристичного бізнесу Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», де навчається на контрактній основі, що підтверджується договором № 47 від 09.08.2019 р. про надання освітньої послуги між цим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою - ОСОБА_1 , згідно п.п.1.1. якого строк надання освітньої послуги ОСОБА_3 з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 р.

Згідно п.п.5.2. вказаного Договору, загальна вартість освітньої послуги за цим договором за весь строк навчання становить 50200 грн., у тому числі за один навчальний рік 12550 грн.

Крім цього, 15.08.2019 р. ОСОБА_1 здійснено оплату за навчання за перший семестр у сумі 6275 грн. у відповідності до п.п. 5.4. Договору, що підтверджується чеком АТ КБ «ПриватБанк; 10.12.2019 р. здійснено оплату за навчання за другий семестр у сумі 6275 грн., що також підтверджується чеком вищеназваного банку; 24.12.2019 р. здійснено платіж у сумі 3060 грн. - оплата за гуртожиток, що підтверджується відповідною квитанцією.

Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає.

Відповідач заперечує проти позовних вимог вказував, що він працює в ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» та відповідно до розрахункових листів отримує заробітну плату в середньому 7000 грн. на місяць, яка складається з авансу в середньому близько 2000 грн. та заробітної плати у розмірі близько 5000 грн.

Також відповідач несе обов`язкові щомісячні розходи, які полягають у наступному:

- оплата житлово-комунальних послуг - в середньому близько 1000 грн. на місяць;

- проїзд в громадському транспорті з місця проживання до місця роботи туди/назад - близько 500 грн. на місяць;

- харчування у столовій підприємства - 1000 грн. на місяць. З розрахунку 20 робочих днів на місяць * 50 грн. вартість обіду, що становить 1000 грн.

Відповідно до основних положень про докази, закріплених у ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, суд досліджуючи обґрунтування позиції відповідача щодо його щомісячних витрат, якими він обґрунтовує неможливість надавати кошти у визначеному позивачем розмірі, приходить висновку, що ним підтверджено лише розмір заробітної плати. Також частково підтверджено витрати на комунальні послуги, які з наданих доказів становлять 390 гривень на місяць. Доказів на підтвердження витрат на проїзд, на харчування у столовій суду не надано.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору, ґрунтуючись на вимогах ст.182 СК України, суд враховує обов`язок обох батьків на утримання дитини, розмір заробітної плати відповідача та розмір понесених витрат ОСОБА_1 на навчання дитини

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає необхідним присудити до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на навчання пропорційно до обов`язку обох батьків утримувати дитину, в твердій грошовій сумі в розмірі 577 гривень на місяць.

Крім цього, ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом в інтересах дитини ОСОБА_3 з вимогою про стягнення аліментів на навчання останньої.

В той час, ОСОБА_3 також звернулася в своїх інтересах з ідентичними вимогами щодо стягнення аліментів.

Оскільки дитина ОСОБА_3 самостійно скористалася правом на пред`явлення позову, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 182, 199-200 СК України, ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 287, 352 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 - про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 577 гривень на місяць, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову, тобто з 27 січня 2020 року і до закінчення навчання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський