РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/315/21

24 березня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

заявника: ОСОБА_1

представника заінтересованої особи: ОСОБА_10

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Вимоги заяви мотивує тим, що з 2013 року вона разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З 2020 року ОСОБА_2 піднімає руку на неї та на її дочку ОСОБА_3 , 2007 року народження, висловлюється в їх сторону нецензурною лайкою, виганяє їх з будинку, право власності на який оформлене на неї, внаслідок цього вона кілька разів викликала працівників поліції.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , яка постійно вчиняє щодо неї та її сім`ї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, вона зі своєю сім`єю з 23.06.2020 за вказаною адресою не проживають. Кожного разу, коли вона приїздить до свого будинку по речі, ОСОБА_2 не пускає її на територію її господарства, при цьому погрожує їй та ображає її нецензурною лайкою, на що вона неодноразово викликала працівників поліції. Однак ОСОБА_2 на зауваження працівників поліції не реагує та не впускає її до належного їй будинку, незаконно поміняла всі замки в будинку, через що вона не може зайти до будинку та забрати свої речі.

31.02.2021 вона приїхала до свого господарства, щоб взяти теплі речі, однак ОСОБА_2 побила її, доказами чого є догоспітальний клінічний протокол, запис у медичній книжці, заява до поліції.

Стверджує, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства з боку своєї матері ОСОБА_2 , яка вчиняє щодо неї дії фізичного (нанесення побоїв), психологічного (постійні погрози та образи) та економічного характеру (позбавлення її житла).

Такі дії ОСОБА_2 викликають побоювання її за свою безпеку та безпеку своєї сім`ї, оскільки вірогідним є продовження та повторне вчинення домашнього насильства.

На підставі викладеного просила видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 .

Короткий зміст заперечень на заяву про видачу обмежувального припису.

01.03.2021 від заінтересованої особи ОСОБА_2 поступило заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, в якій зазначено, що вона не визнає заяву про видачу обмежувального припису, так як всі обставини по справі є неправдивими та перекрученими.

Так, ОСОБА_1 є її дочкою, якій вона 26.01.2011 подарувала житловий будинок, в якому на даний час проживає. Однак через деякий час відносини між ними стали неприязні, так як ОСОБА_1 її ображала, била та виганяла з житлового будинку, і вона жила по родичах та сусідах. Деякий час вона це скривала, але дочка продовжувала свої неправомірні дії, і вона змушена була звертатись в різні органи по захист. Про дані обставини знають всі люди в селі, які зробили дочці громадський осуд та її неодноразово робили їй зауваження, в зв`язку з чим вона змушена була перейти жити окремо в літню кухню і гараж, куди забрала всі свої речі, а з 23.06.2020 виїхала з села і проживає по невідомій їй адресі.

ОСОБА_1 в село приїжджає періодично, і кожного разу влаштовує скандали, що супроводжуються обоюдними образами, штовханиною та спричиненням їй ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Внаслідок цього вона неодноразово викликала працівників поліції, зокрема 07.05.2020, 18.05.2020, 21.06.2020, 28.07.20 та 31.10.2020.

Також зазначає, що ОСОБА_1 з 23.06.2020 виїхала з села і періодично тільки відвідує житловий будинок, де вона проживає, тобто саме ОСОБА_1 наближається до неї, а не вона до останньої. Фактично вона до ОСОБА_1 , до її місця проживання та роботи жодного разу не наблизилась, вона їх навіть не знає, тому вимога ОСОБА_1 у формі заборони наближатись до неї ближче як 3 метри, явно незаконна.

Крім цього Закон України «Про запобігання і протидію домашнього насильства» не містить такого обмежувального заходу, як просить заявниця, у вигляді заборони наближатись до особи на певну відстань та контактувати з нею, так як фактично законом передбачається захід у вигляді заборони наближатись до місця проживання, навчання, роботи чи інших місць частого відвідування. Тобто, можливе встановлення заборони наближатись до певних місць, але не до особи, як просить заявниця.

Щодо заборони наближатись і контактувати з особою, то такий захід можливий тільки при винесенні працівником поліції термінового заборонного припису, що застосовується при безпосередній загрозі життю і здоров`ю, з метою негайного припинення дії та строком дії до 10 днів. В зв`язку з чим ОСОБА_1 слід відмовити в задоволенні заяви.

Також в своїй заяві ОСОБА_4 зазначає, що в останній свій приїзд в с. Парище 31.10.2020 вона побила заявницю, що підтверджується догоспітальним протоколом, заявами в поліцію і прокуратуру та постановою дізнавача Лупіки від 24.12.2020 про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину. Водночас в цей приїзд фактично заявниця разом зі своїм співжителем вчиняла щодо неї психологічне, фізичне та економічне насильство, так як сокирою зламала троє дверей, погрожувала їй, штовхала, била руками та насильно забрала її майно (форми для випічки тістечок, фен для сушки волосся, з холодильника їжу та інше майно). Ламати дверні запори та проникати в житло їй не було необхідності, так як вона попередньо забрала в літню кухню та гараж свої речі, де тривалий час жила та ними користувалась. По даному епізоду ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду від 23.02.2021 скасовано постанову дізнавача Лупіки Б.А. від 24.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0000212, та на даний час здійснюється досудове розслідування.

Також зазначає, що психологічне домашнє насильство у вигляді образ, погроз та травмування дітей фактично вчиняє саме ОСОБА_1 , яка робить все, що їй заманеться. При цьому ОСОБА_1 настроює проти неї своїх дітей, яких заставляє слухати, спостерігати і знімати на відеокамеру обставини їхніх сварок. Вказані дії ОСОБА_1 травмують психіку її дітей і не сприяють їх належному вихованню. На підставі викладеного просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Короткий зміст відзиву на заперечення на заяву про видачу обмежувального припису.

04.03.2021 від заявника ОСОБА_1 поступив відзив на заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, в якому зазначено, що обситавини, викладені ОСОБА_2 у запереченні на заяву про видачу обмежувального припису, є неправдивими та недоведеними.

Так будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оформлений на неї по закону, тому вона має право без перешкод заходити на подвір`я та до свого будинку. Однак ОСОБА_2 постійно чинить їй перешкоди та не дозволяє зайти до її будинку, чим вчиняє щодо неї економічне насильство.

Твердження ОСОБА_2 про те, що вона виганяла її з будинку та вона жила по сусідах, не відповідають дійсності, оскільки в ОСОБА_2 склались неприязні відносини з сусідами.

Також не відповідають дійсності твердження ОСОБА_2 про те, що жителі с. Парище вчинили їй осуд і вона змушена була виїхати з села, оскільки вона виїхала з села саме через протиправну поведінку ОСОБА_2 , яка вчиняла щодо неї та її сім`ї домашнє насильство, не дозволяла їй та її сім`ї проживати ні в житловому будинку, ні в гаражі, куди вона з сім`єю перебрались.

Твердження ОСОБА_2 про те, що вона завдавала останній тілесні ушкодження, не підтверджуються жодними медичними документами, та спростовуються висновком експерта, згідно якого ОСОБА_2 за медичною допомогою не зверталась і будь-яких тілесних ушкоджень у неї не встановлено.

Крім цього згідно висновку експерта вбачається, що вона три тижні була непрацездатна та зверталась за медичною допомогою. На підставі наведеного просить не брати до уваги заперечення ОСОБА_2 та встановити щодо неї обмежувальний припис.

Стислий виклад позиції сторін.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених в ній та у відзиві на заперечення. Просила суд постановити рішення, яким видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав: заборонити ОСОБА_2 наближатися до неї на відстань ближче ніж на три метри, контактувати з нею особисто і через третіх осіб.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 -адвокат Романко В.М. в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви з підстав, зазначених в запереченнях на заяву про видачу обмежувального припису. Просив відмовити у задоволенні заяви за безпідставністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2021 по даній справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою заінтересованої особи ОСОБА_2

ОСОБА_1 є власником 3/4 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.11.2010, договору дарування частки домоволодіння від 26.01.2011, та витягу з державного реєстру правочинів (а.с. 15-18).

Як вбачається з копії довідки про склад сім`ї № 502 від 16.07.2020, за вище вказаною адресою зареєстровані заявник ОСОБА_1 , її малолітня дочка ОСОБА_7 , а також її матір ОСОБА_2 та брат ОСОБА_8 (а.с. 12).

Згідно матеріалів справи матір заявниці ОСОБА_2 проживають за вказаною адресою.

Як вбачається зі змісту заяви та копії довідки Парищенської сільської ради від 21.09.2020 № 1216, заявниця ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_7 за вказаною адресою фактично не проживають з 23.06.2020 (а.с. 9).

Відповідно до досліджених письмових доказів, наданих учасниками справи вбачається, що між заявником ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 тривалий час виникають сварки та конфліктні ситуації.

Так, з копії довідки від 16.11.2020 про результати звернення гр. ОСОБА_1 , складеної ст. ДОП Хім`яком Ю.Ю. вбачається, що в Надвірнянський ВП ГУНП 29.10.2020 надійшло звернення від ОСОБА_1 , яка в своєму зверненні вказала, що її мама ОСОБА_2 недопускає її з сім`єю до батьківського будинку. Дане звернення зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення Надвірнянського ВП ГУНП за № 8486 від 29.10.2020. Проведеною перевіркою встановлено, що між заявницею та її мамою час від часу виникають словесні конфлікти через батьківський будинок. Через дані конфлікти заявниця змушена винаймати квартиру в АДРЕСА_2 , де проживає на даний час. Але коли вона з чоловіком та дочкою приїжджають в с. Парище щоб забрати свої деякі речі, то мама вчиняє словесні конфлікти, під час яких мама ображає заявницю нецензурними словами та на словах погрожує фізичною розправою. Опитана ОСОБА_2 пояснила, що між нею та її дочкою час від часу виникають словесні конфлікти через будинок її чоловіка, який по документах належить дочці, але на даний час в Надвірнянському районному суді тривають цивільні справи, де вона оскаржує право на власність будинку. До будинку вона заявницю не допускає, оскільки дочка забрала деякі документи її та її синів. Перевіркою не встановлено будь-яких фактів кримінального правопорушення (а.с. 7).

Як вбачається з копії постанови старшого інспектора СД Надвірнянського ВП ГУНП Лупіки Б.А. від 24.10.2020 про закриття кримінального провадження, сектором дізнання Надвірнянського ВП ГУНП проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 02.11.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.10.2020 близько 13.00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_1 .

В ході проведення слідчих дій по даному кримінальному провадженні не здобуто переконливих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_2 . Жодних речових доказів не виявлено. Тому дізнавачем прийнято рішення про про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 11).

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківсбкої області від 23.02.2021 скасовано постанову про закриття кримінального провадження № 0000212, винесену 24.12.2020 (а.с 33).

Згідно наданої суду копії акту обстеження від 19.02.2021, складеного старостою Парищенського старостинського округу вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово зверталась зі скаргами у сільську раду на свою дочку ОСОБА_1 , з якою вона перебуває у неприязних відносинах. До них неодноразово на виклики приїздила поліція, але конфлікти на даний час між ними не вирішені. Зі слів заявниці дочка постійно вчиняє сварки, виганяє її з будинку та б`є, коли приїздить в село (а.с. 35).

Також згідно наданої копії довідки Парищенського старостинського округу від 22.02.2021 № 152 вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово зверталась в Парищенську сільську раду з усними та письмовими зверненнями на свою дочку ОСОБА_1 та на зятя ОСОБА_9 (а.с. 36).

Згідно даних висновку експерта № 45/328-Д від 27.02.2021, у ОСОБА_1 будь-яких тілесних ушкоджень не встановлено. Виставлений в наданому догоспітальному клінічному протоколі Надвірнянської ЦРЛ та медичній карті амбулаторного хворого КНП Надвірнянська ЦРЛ діагноз: «Ушкодження зв`язок і суглобової сумки ІІ пальця правої кисті» не підтверджений об`єктивними та достатніми даними, а тому не може бути врахований, як і перебування на амбулаторному лікуванні, в даних підсумках (а.с. 38-39).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права.

Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII).

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом Закону № 2229-VIII.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Закон № 2229-VIII визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

За змістом ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом № 2229-VIII на строк від одного до шести місяців.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 існують неприязні відносини та виникають конфліктні ситуації з приводу проживання та користування ОСОБА_2 житловим будинком, що належить заявнику на праві власності.

ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у вказаному будинку, та не має іншого житла для проживання, крім даного будинку.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на її неодноразові звернення до правоохоронних органів щодо проявів домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 , та вчинення перешкод заявнику в користуванні нею житловим приміщенням.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

У матеріалах справи відсутні судові рішення про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної чи адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 . Крім того, звернення заявника до правоохоронних органів із заявами не свідчить про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні протиправних дій.

Оцінюючи визначені законом обставини, на підставі яких можливо видати обмежувальний припис, дійшов висновку, що не можна обмежити ОСОБА_2 права на її проживання у будинку, отже позбавити її конституційного права на житло, оскільки іншого житла вона не має.

За таких обставин заходи тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, на які посилається ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 26 Закону 2229-VIII, не можуть бути визнані пропорційними з урахуванням обставин даної справи.

Стаття 76 ЦПК України встановлює, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За положеннями ст.ст. 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд не бере до розгляду наданий заявником компакт-диск «DVD-R» з відеозаписом на якому заображено заявника ОСОБА_1 , на демонструє наявні в неї тілесні ушкодження, оскільки даний доказ зібрано та подано з порушенням правил належності та допустимості. Зокрема конверт із диском не підписано та не опечатано, він не містить відповідних реквізитів. Також не зазначено назву технічного засобу, за допомогою якого здійснювалось фіксування відеозапису.

Висновок суду.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що заявником ОСОБА_1 в порушення вимог статті 81 ЦПК України не надано суду належних й допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення домашнього насильства щодо неї ОСОБА_2 , а також ризиків, які можуть настати у майбутньому у зв`язку із не встановленням щодо останньої обмежувального припису.

Таким чином заявником не доведено обставин, викладених у поданій нею заяві та не доведено, що ОСОБА_2 підпадає під ознаку кривдника відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З врахуванням встановлених обставин у справі та наведених норм права суд дійшов висновку про безпідставність вимог заявника. Тому в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису слід відмовити.

На підставі ст.ст. 1, 24, 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 78, 81, 89, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 294, 350-1 - 350-6 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 29.03.2021.