Справа № 569/3334/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Рибачик О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування арешту нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування арешту нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в грудні 2020 року при отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй стало відомо, що на все спадкове майно накладено арешт та заборонено відчуження майна.

З інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що на все нерухоме майно накладено арешт та заборону на його відчуження постановами б/н від 27.01.2011 року та № 27704957 від 28.07.2011 року виданими Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції.

Рівненський районний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 30.12.2020 року в листі щодо надання інформації № 60394 зазначив, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 27704957, щодо виконання вимоги № Ф-187-У від 04.05.2011 року, виданої УПФУ про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 1 007, 20 грн., яке 18.11.2011 року завершене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим, арешт з нерухомого майна за номером запису про обтяження № 11664810 припинений, про що внесено відомості до відповідного Реєстру.

Крім того, в даній відповіді зазначено, що враховуючи відсутність паперових матеріалів виконавчих проваджень у Рівненському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) неможливо встановити підстави накладення арешту згідно відомостей у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також неможливо встановити в якому виконавчому провадженні накладено обтяження № 10784102 від 02.02.2011 року (серія та номер Постанови про арешт майна боржника: б/н). Вказано, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Виконавче провадження завершене 18.11.2011 року, а постанова про звільнення майна боржника з-під арешту по виконавчому провадженню № 27704957 була прийнята 19.04.2013 року. Однак, до її звернення до відділу ДВС в 2020 році відомостей про зняття арешту не було внесено до відповідного Реєстру.

Згідно інформаційної довідки Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яку вона отримала 27.01.2021 року в Другій Рівненській державній нотаріальній конторі вбачається, що на даний час у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є арешт на все нерухоме майно на її ім`я, реєстраційний номер обтяження 10784102, зареєстровано 02.02.2011 року за № 10784102. Підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та заборона його відчуження 27.01.2011 року, Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції. Об`єктом обтяження є все нерухоме майно, яке належить їй на праві власності.

В реєстрі боржників її не має. Жодних справ по яких міг бути накладений арешт відносно неї не було. Вважає, що постанова про накладення арешту на майно прийнята та внесена до Реєстру заборон без всяких законних на те підстав. Вказане обтяження чинить їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Просить скасувати арешт з нерухомого майна, що зареєстрований 02.02.2011 року за № 10784102 реєстратором: Рівненська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, яким накладено на все майно ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на підставі постанови про арешт майна боржника та заборона його відчуження б/н, 27.01.2011 року Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції та зобов`язати реєстратора виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 .

Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просить зняти арешт з нерухомого майна, що зареєстрований 02.02.2011 року за № 10784102 реєстратором: Рівненська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, яким накладено на все майно ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на підставі постанови про арешт майна боржника та заборона його відчуження б/н, 27.01.2011 року Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції. Уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити.

Представник відповідача - Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що в грудні 2020 року при отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу стало відомо, що на все спадкове майно накладено арешт та заборонено відчуження майна.

З інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що на все нерухоме її майно накладено арешт та заборону на його відчуження постановами б/н від 27.01.2011 року та № 27704957 від 28.07.2011 року виданими Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції (а.с. 5-6).

З листа Рівненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо надання інформації № 60394 від 30.12.2020 року вбачається, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 27704957 щодо виконання вимоги № Ф-187-У від 04.05.2011 року виданої УПФ України про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 1 007, 20 грн., яке 18.11.2011 року завершене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим, арешт з нерухомого майна за номером запису про обтяження № 11664810 припинений, про що внесено відомості до відповідного Реєстру. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено зареєстроване 02.02.2011 року обтяження за № 10784102 на все нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження № б/н, виданої Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, реєстратором якого є Рівненська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Враховуючи відсутність паперових матеріалів виконавчих проваджень у Рівненському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) неможливо встановити підстави накладення арешту згідно відомостей у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також неможливо встановити в якому виконавчому провадженні було накладено обтяження № 10784102 від 02.02.2011 року (серія та номер Постанови про арешт майна боржника: б/н) (а.с. 4).

Судом встановлено, що виконавче провадження завершене 18.11.2011 року, а постанова про звільнення майна боржника ОСОБА_1 з-під арешту по виконавчому провадженню № 27704957 була прийнята 19.04.2013 року (а.с. 7).

З вищевикладеного вбачається, що наявність арешту на майно порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та частини другої статті 114 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з-під арешту.

Також, підлягають задоволенню вимоги позивача в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження запису про арешт нерухомого майна, оскільки пунктом 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року передбачене, що у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що накладення арешту на все майно є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власника нерухомості, а також відсутності підстав для існування такого арешту, суд вважає за необхідне задовольнити позов та звільнити майно з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4-6, 76-81, 83, 258-259, 268, 273, 280-284, 354-356ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування арешту нерухомого майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна, що зареєстрований 02.02.2011 року за № 10784102 реєстратором: Рівненська філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, яким накладено на все майно ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на підставі постанови про арешт майна боржника та заборона його відчуження б/н, 27.01.2011 року Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.