19.03.2021 227/4799/20
19 березня 2021 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Корнєєвої В.В.
при секретарі Голомідовій К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину будинку у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину будинку у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, яку уточнила заявою від 15.12.2020 року, та в обґрунтування якої зазначила, що 25.11.2020 року вона звернулася до Добропільської державної нотаріальної контори з заявою про видачу дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.10.1970 року за реєстром № 1862 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача ОСОБА_3 , яке складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцями вказаного майна в рівних частках є позивач, яка є донькою померлого, та дружина спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою нотаріуса від 25.11.2020 року позивачу було відмовлено у видачі дублікату, оскільки 12.12.2013 року за описом № 2 справ тривалого (понад 10 років) терміну зберігання нотаріальні документи Добропільської державної нотаріальної контори за період з 1954 по 1977 роки включно, були передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, доступ до яких на теперішній час неможливий, тому що вони залишилися в м. Донецьку на тимчасово окупованій території України. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день свідоцтво про право на спадщину за законом нею втрачене, що позбавляє її права розпоряджатися своїм майном, в зв"язку із чим просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.12.2020 року за вказаним позовом було відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву, третій особі строк для подання пояснень на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву відповідача та пояснень третьої особи до суду не надійшло.Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.02.2021 року підготовче провадження в зазначеній справі було закрито та призначено до судового розгляду по суті.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від позивача та третьої особи надійшли заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від представника відповідача до суду надійшла заява з проханням також провести розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд,вивчивши зміст позовної заяви та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.
Згідно копії свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя, громадянці ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 , яка є дружиною ОСОБА_7 , належить 1/2 частина будинку з усіма надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (а.с. 13).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частинах належить 1/2 частина будинку з усіма надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будиноку, видане Добропільським міськкомунгоспом 5 липня 1956 року, зареєстрованого Красноармійським БТІ 2 серпня 1956 року за № 247, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Добропільської державної нотаріальної контори Палієнко Т.Г. (а.с. 12). Таким чином, з зазначеної копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що після смерті батька ОСОБА_3 позивач успадкувала за законом 1/4 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до копії довідки про наявність нерухомості по архівним даним на 31.12.2012 року, виданої 20.11.2020 року за № 1682 Товариством з обмеженою відповідальністю «Добропільське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_9 належить 1/4( свідоцтво про право на спадщину за законом , видане Добропільською госконторою № 1862 від 26.10.1970 року) та 3/8( свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Добропільською госконторою № 2118 від 22.07.1988р.) частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).
Як зазначає позивач в позові, вона не має змоги належним чином здійснювати свої права щодо розпорядження належною їй 1/4 частки зазначеного будинку, який отримала у спадок після смерті батька, в зв`язку з тим, що було втрачено оригінал свідоцтва на спадщину за законом на нерухоме майно.
З метою отримання дублікату зазначеного документу позивач зверталася до Добропільської державної нотаріальної контори. Згідно постанови державного нотаріуса Другої Добропільської, в.о. керівника Добропільської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25.11.2020 року № 939/02-31 нотаріальну дію щодо видачі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька заявниці ОСОБА_3 не може бути вчинено, в зв`язку з тим, що 12.12.2013 року за описом № 2 справ тривалого (понад 10 років) терміну зберігання нотаріальні документи Добропільської державної нотаріальної контори за період з 1954 по 1977 роки включно передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, доступ до яких на теперішній час неможливий, тому що вони залишилися у м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території України, і на цій підставі, нотаріусом було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії (а.с. 14).
В ході судового розгляду також досліджувалася копія спадкової справи № 21/1988 рік до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , наданої на виконання ухвали суду Добропільською державною нотаріальною конторою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). З наданої копії спадкової справи вбачається, що 30.01.1981 року ОСОБА_1 зверталася до Добропільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також грошових збережень в банку. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.1988 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували в рівних частинах житловий будинок за вказаною адресою з надвірними побудовами та спорудами. Окрім того, нотаріусом було повідомлено суд про те, що надати спадкову справу, відкриту до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати не має можливості в зв`язку з тим, що всі нотаріально посвідчені документи за період з 1954 року по 1977 рік включно, у тому числі спадкові справи за 1970 рік, були передані 12.12.2013 року на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву (фонд № 175 за описом № 2 справ тривалого понад 10 років терміну зберігання). В зв`язку з тим, що місто Донецьк знаходиться в зоні проведення АТО, доступ до документів, які знаходяться в архівосховищах Донецького обласного державного нотаріального архіву відсутній.
Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_10 на 1/4 частину вищевказаного будинку було ОСОБА_1 втрачено, отримати належним чином оформлений дублікат свідоцтва у позивача не має можливості з об`єктивних причин.
Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до п.1.1 п.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та статті 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялась нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до нотаріуса з метою отримання дубліката правовстановлюючого документу, проте у вчиненні зазначеної нотаріальної дії позивачу було відмовлено через знаходження спадкових справ в Донецькому нотаріальному державному архіві, доступ до якого неможливий через те, що м. Донецьк є тимчасово окупованою територією.
Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст.317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Позивачем за вимогами про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
З огляду на те, що відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України.
Правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі №6-1858цс15 визначено, що за правилами статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Дану позицію було уточнено Судовою палатою у цивільних справах ВСУ в іншій постанові від 07.10.2015 по справі № 1622цс15: «Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.»
Отже, фактично позивач ОСОБА_1 є власником 1/4 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте не має можливості розпоряджатися своє власністю, оскільки правовстановлюючі документи на належну їй частину будинку було втрачено.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що інші учасники справи не заперечували проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 47 Конституції України, ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Добропільської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину будинку в зв`язку з втратою правовстановлюючого документу - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Донецького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Добропільська міська рада, , адреса: Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83;

Третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

19.03.2021Суддя В.В. Корнєєва