справа № 156/1171/20
Провадження № 2/156/107/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі цивільну справу № 156/1171/20 за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював на на ВП Шахтоуправління Нововолинське ДП «Волиньвугілля». Як наслідок роботи у шкідливих умовах праці (фізичне навантаження, пил, шум, несприятливий мікроклімат) протягом тривалого часу він отримав такі профзахворювання: хронічна радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірним больовим синдромом; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху ІІ ст.; пневмоконіоз ЛН І-ІІ ст. Супутні хвороби: дифузний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба І-ІІ ст.., ст.. 2 ризик 2 СН 0 ст. , СН І ст.

11 квітня 2014 року було складено акт розслідування професійного захворювання, яким встановлено, що він отримав професійні захворювання внаслідок фізичного навантаження, вимушених нахилів корпусу, шуму та несприятливого мікроклімату.

Згідно з довідкою МСЕК позивачу встановлено 60 % втрати професійної працездатності (25% по радикуліту; 25 % по ПНК та 15 % по приглуховатості) та внаслідок професійного захворювання позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності.

Вказує, що відповідач зобов`язаний компенсувати йому моральну шкоду, яка полягає у важких фізичних, душевних, психічних стражданнях, завданих йому важким та тривалим лікуванням, яке триває надалі, відновлення попереднього стану не прогнозовано - тривалий час лікувався у лікарнях місцевого та обласного значення, переніс дороговартісне лікування. Внаслідок професійного захворювання втратив 60 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях - зокрема у русі, у самообслуговуванні, що суттєво вплинуло на сімейне життя позивача. Змушений постійно відвідувати лікувальні заклади, несе додаткові витрати та відчуває постійний дискомфорт та незручність у рухах та диханні у зв`язку з чим, неможливо налагодити ведення підсобного господарства. Зазначає, що через ушкодження здоров`я на виробництві позивачу спричинено моральну шкоду, обов`язок про відшкодуванню якої несе роботодавець, зокрема ДП «Волиньвугілля». Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 127080 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, однак від його представника ОСОБА_2 надійшла заява, в якій просить справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові, просить їх задоволити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, факт спричинення моральної шкоди не заперечила, щодо розміру відшкодування моральної шкоди покладається на розсуд суду. Однак просить врахувати при визначенні розміру моральної шкоди обставини викладені у відзиві (а.с.39), зокрема скрутне фінансове становище підприємства, те, що підприємство працює збитково. Сума отриманих від реалізації вугільної продукції коштів забезпечує лише 35 відсотків необхідної потреби для оплати праці. Погашення заборгованості відбувається за рахунок бюджетних коштів, використання яких здійснюється у чіткій відповідності до встановленого цільового призначення. Вказує, що стягнення з відповідача значних сум для відшкодування моральної шкоди без врахування вимог розумності та справедливості може призвести до припинення роботи підприємства та масового вивільнення працівників.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на ВП «Шахтоуправління Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» на підземних роботах.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 квітня 2014 року, позивачу встановлено хронічні професійні захворювання: хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірним больовим синдромом. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху ІІ ст. Причина виникнення професійного захворювання були пил, шум, фізичні навантаження.

Висновком Нововолинської МСЕК від 24 травня 2019 року позивачу встановлено 60 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Вказані обставини підтверджуються копією довідок МСЕК (а.с.20-21).

Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Як встановлено судом відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці ОСОБА_1 на робочому місці.

Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у такому.

ОСОБА_1 отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 60 % професійної працездатності.

Отже, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля» з вини якого вона заподіяна.

Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача слід стягнути 40000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав професійне захворювання хронічна радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірним больовим синдромом; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху ІІ ст.; пневмоконіоз ЛН І-ІІ ст.

Переніс ряд медикаментозних призначень, проходив лікування у медичних установах, що підтверджується медичною документацією. Внаслідок професійного захворювання втратив 60 відсотків працездатності. По гігієнічній класифікації умов праці, робота ОСОБА_1 по вказаних професіях підземного профмаршруту на підземних роботах відноситься до робіт третього класу по факторах шкідливості в тому числі основних факторах пил, шум, важкість праці. Враховуючи стаж роботи в умовах високих рівнів запиленості, дії інших факторів, позивач значно перевищив гігієнічно нормований період роботи регламентований ДсанПіН «Підприємства вугільної промисловості» 3.3.1095-2002.

За таких обставин, втрата здоров`я позивача, призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті у самообслуговуванні і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач зазнав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування.

З врахуванням викладеного та виходячи із характеру душевних страждань ОСОБА_1 та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 40000 грн. моральної шкоди. Вказаний розмір шкоди на думку суду компенсує позивачеві спричинену моральну шкоду.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 840,80 грн. судового збору та пропорційно задоволеним вимогам, на користь позивача 620 грн. на компенсацію витрат понесених ним на правничу допомогу адвоката, що підтверджені документально (а.с.32-35).

Керуючись ст.ст.ст. ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст.ст. 264 ЦПК України, на підставі ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України - суд,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, юридична адреса: вул. Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 (сорок тисяч) гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, юридична адреса: вул. Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, , в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України юридична адреса: вул. Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, на користь ОСОБА_1 620 (шістсот двадцять) грн.. витрат за надану правничу допомогу.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Федечко