Справа № 175/4259/20
Провадження № 2/175/1237/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

22 березня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ із організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується телефонограмою (а.с.25), відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди адвоката позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Представник третьої особи відділу із організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.20).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується : договором дарування від 13 травня 1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №І-2294 державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., згідно якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8); договором дарування від 07 травня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №І-1218 державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., згідно якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 серпня 2015 року ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_6 »(а.с.10).

Відповідач ОСОБА_2 у спірному житловому будинку не проживає з 1989 року, особистих речей в будинку не має, будь-яких витрат по утриманню будинку, сплати комунальних послуг, його поліпшенню, реконструкції, відповідач не несе.

Факт не проживання відповідача в спірному будинку, підтверджуються довідкою від 29 листопада 2020 року (а.с.12), складеною представником вуличного комітету №117 Чорною Н.І. в присутності свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_2 за період з 1989 року і по теперішній час станом на 29 листопада 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Відповідач мешкає за іншою адресою у м.Дніпрі.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку позивачки без поважної причини понад 30 років,має інше житло, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнено сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,40 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням: житловим будинком АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.