Справа № 951/741/20
Справа № 2/951/69/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

17 березня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді Гриновець О.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Гордіци Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

04.09.2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 12.03.1991 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не виконують сімейних обов`язків, шлюб між ними існує лише формально, примирення і подальше спільне проживання неможливе, а тому просить задовольнити поданий позов.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 30.09.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно з якою просить задовольнити позовні вимоги, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За таких обставин, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 26.02.2020 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.03.1991 року, актовий запис №263 (а.с.3).

Судом встановлено, що сімейне життя у подружжя не склалося, протягом тривалого часу, вони не підтримують подружніх відносин, шлюб виявився невдалим. На даний час подружні відносини між ними припинені, примирення і подальше спільне проживання неможливе.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, а тому такий слід розірвати.

При цьому, на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 березня 1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №263 від 12.03.1991 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 840,80 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , дані паспорта: № НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: с. Будилів, Козівський район, Тернопільська область; РНОКПП: НОМЕР_4 , дані паспорта: серія НОМЕР_5 .

Дата складення повного судового рішення 23.03.2021 року.

Суддя О.Б.Гриновець