Справа № 654/2234/20
Провадження № 2/522/4317/21
23 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням - судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Стогнієнко Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, по якому просить: змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року у цивільній справі № 654/829/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 4336 (чотири тисячі триста тридцять шість) гривень щомісяця до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років, на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 (однієї шостої) заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, щомісяця до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років.
Позивач мотивує вимоги тим, що заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року у цивільній справі № 654/829/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 4336, 00 грн щомісяця до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років, а також аліменти за минулий період у розмірі 21 244 гривень.
При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина суд користувався доводами лише позивача, а він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому не мав змоги подати відповідні докази на підтвердження розміру доходу та можливості/неможливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.
Крім того, в своєму рішенні суд зазначив, що позивачем в обґрунтування заявленої суми аліментів та підтвердження матеріальної забезпеченості відповідача було надано суду витяг з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 03.09.2002 року, дата запису 29.09.2005 року, вид діяльності - виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; роздрібна торгівля цими виробами у спеціалізованих магазинах; обслуговування напоями; надання в оренду нерухомого майна.
Однак навіть якщо позивачу і не були відомі відомості про заробітну плату, яку отримує позивач, для підтвердження розміру середньої заробітної плати для певної місцевості необхідно було користуватись відомостями Державної служби статистики України, які не були надані Позивачем.Крім того, судом не було враховано і відомості про доходи від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця.Так, відповідно до Податкової декларації платника Єдиного податку Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2019 рік ОСОБА_1 отримав за звітній період (за 2019 рік) 6636 гри 55 коп. (шість тисяч шістсот тридцять шість гривень 55 копійок) доходу. З урахування вищевказаних обставин, обсяг середньомісячного доходу ОСОБА_1 дорівнює 6636, 55/12+ 4500 = 5053,04 гривень в місяць. Крім того, Позивачем умисно було приховано відомості про наявність у нього на утриманні іншої дитини, зокрема сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Позивач звернувся до суду заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач про причини неявки повторно суд не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Здійснений заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.
Згідно з частиною третьою вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року у справі № 654/829/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 4336 гривень щомісяця до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років, а також аліменти за минулий період у розмірі 21 244 гривень.
Звертаючись до суду із позовом, позивач просив не тільки змінити розмір аліментів, які стягують з нього на підставі заочного судового рішення, а й змінити спосіб стягнення з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу).
Позивач, як платник аліментів посилається, що Голопристанський районний суд Херсонської області при ухвалені заочного рішення від 19 червня 2019 року не врахував обставини розміру його заробітної плати та відомості про наявність на утримання другого сина.
В силу частини 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, підставою для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду позивач пов`язує їх зі зміною способу присудження.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на можливість сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Як вбачається із матеріалів справи, платник аліментів непогоджується з розміром та способом стягнення аліментів, які визначені заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року. Відомості про перегляд заочного рішення в порядку глави 11 «Заочний розгляд справи» Цивільного процесуального кодексу України суду не наданий.
Позивач не надав суду належні, допустимі та достатні докази, щодо зміни матеріального стану із значним погіршенням матеріального стану платника аліментів, а зазначає на обставини, які були не враховані в ході заочного розгляду справи та ухвалені 19 червня 2019 року заочного рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у справі № 654/829/19.
З урахуванням зазначених обставин, у задоволені позову необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 180, 181, 183, 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 264, 265, 268, 280, 281, 282 ЦПК України, суд
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - відмовити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішеннясуду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 29 березня 2021 року.
Суддя Р.Д. Абухін