Дата документу 22.03.2021
Справа № 937/514/21
Провадження № 2/937/1453/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Захарової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

КС «Мелітополь-кредит» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.07.2018 року відповідач ОСОБА_1 згідно анкети-заяви була прийнята у члени кредитної спілки «Мелітополь-кредит». 05.02.2019 року, вона звернувся з заявою про видачу кредиту у розмірі 20000 гривень. Протоколом №17 засідання Кредитного комітету Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» від 05.02.2019 року було вирішено надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 20000 гривень строком на 23 місяці. 05.02.2019 року, з ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №15-19К. 05.02.2019 року, між КС «Мелітополь-кредит» і відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був укладений договір поруки до кредитного договору №15-19К, згідно з якими, вони поручилась відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору у повному обсязі. З листопада 2020 року ОСОБА_1 припинила виплачувати кредит. Відповідачі, в порушення законодавства та умов договору не сплатили до теперішнього часу заборгованість за кредитом, тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка становить - 30054,78грн. за кредитом, та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу в заочному порядку.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, але від них надійшли заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні..

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст.631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні згідно позовної заяви 07 липня 2018 року відповідач ОСОБА_1 згідно анкети-заяви була прийнята у члени КС «Мелітополь-кредит» згідно протоколу № 122 від 07.07.2018 року (а.с.8-9).

05 лютого 2019 року, відповідач ОСОБА_1 звернулася до КС «Мелітополь-кредит» з заявою про видачу їй кредиту у розмірі 20000,00гривень та протоколом №17 засідання Кредитного комітету КС «Мелітополь-кредит» від 05.02.2019 року, було вирішено надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 20000гривень на 23 місяці до 05.01.2021 року (а.с.10-11).

05.02.2019 року між КС «Мелітополь-кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №15-19К, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала від позивача кредит на суму 20000 грн., строком на 700 днів з виплатою змінювальної відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 68,00%річних, зобов`язалася вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіку платежів, забезпечивши виконання зобов`язання порукою (а.с.12-17).

05.02.2019 року між КС «Мелітополь-кредит» та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені договори поруки №1 та №2 до кредитного договору №15-19К від 05.02.2019 року, згідно з якими, вони поручилися відповідати перед позивачем за виконання договору кредиту відповідачем ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с.18-28).

За приписами ч.1 ст. 546 ЦК виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука є одним із способів забезпечення зобов`язань при укладенні кредитних договорів та має зобов`язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов`язання та договори.

Судом було встановлено, що згідно п. 5.1.3 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів.

Так відповідач ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу виплатила КС «Мелітополь-кредит» 6325,48гривень кредиту та 7846,52гривень нарахованих відсотків, згідно графіку розрахунків (а.с.16,17).

Пунктом 5.1.7. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний у випадку прострочення сплати або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.

Відповідно до п.5.4.3. Кредитного договору, кредитодавець має право Вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць.

Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.7.5. кредитного договору, позичальник, який не виконав умови договору повинен сплатити штраф у розмірі 10% від суми, одержаної Позичальником за цим Договором, а саме 2000, 0 гривень (20000, 00 * 10% = 2 000, 00).

В порушення законодавства та умов договору відповідачі неналежним чином виконують грошові зобов`язання, тому у них згідно з наданим банком розрахунком та довідками, виникла солідарна заборгованість станом на 05.01.2021 року, яка складає 30054,78 грн., з яких: 15310,84грн. - сума кредиту; 11931,70грн. - нараховані відсотки; 231,34грн. - 3% річних; 580,90грн. - інфляційні витирати; 2000,00грн. - штраф (а.с.29-30).

Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, та згідно ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00грн., які позивач витратив при зверненні до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611, 625,631, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» (р/р IBAN НОМЕР_2 у АБ «Укргазбанк» у м. Київ, МФО 320478, ЕДРПОУ 35238686, юр. адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б.Хмельницького 82) суму заборгованості за кредитним договором №15-19К від 05.02.2019 року в розмірі 30054,78грн., з яких: 15310,84грн. - сума кредиту; 11931,70грн. - нараховані відсотки; 231,34грн. - 3% річних; 580,90грн. - інфляційні витирати; 2000,00грн. - штраф, та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2270грн. Обовязок стягнення є солідарним з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_3 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» (р/р IBAN НОМЕР_2 у АБ «Укргазбанк» у м. Київ, МФО 320478, ЕДРПОУ 35238686, юр. адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б.Хмельницького 82) суму заборгованості за кредитним договором №15-19К від 05.02.2019 року в розмірі 30054,78грн., з яких: 15310,84грн. - сума кредиту; 11931,70грн. - нараховані відсотки; 231,34грн. - 3% річних; 580,90грн. - інфляційні витирати; 2000,00грн. - штраф, та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2270грн. Обовязок стягнення є солідарним з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.н. НОМЕР_4 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає: АДРЕСА_4 , на користь Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» (р/р IBAN НОМЕР_2 у АБ «Укргазбанк» у м. Київ, МФО 320478, ЕДРПОУ 35238686, юр. адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б.Хмельницького 82) суму заборгованості за кредитним договором №15-19К від 05.02.2019 року в розмірі 30054,78грн., з яких: 15310,84грн. - сума кредиту; 11931,70грн. - нараховані відсотки; 231,34грн. - 3% річних; 580,90грн. - інфляційні витирати; 2000,00грн. - штраф, та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2270грн. Обовязок стягнення є солідарним з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко