КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/45/21 Головуючий суддя Заришняк Г.М.
провадження № 22-вк/824/87/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Шкромиди Юрія Вікторовича, діючого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2021 року ТОВ «Споживчий центр» звернулось до Київського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи заяву тим, що вказаним рішенням третейського суду було задоволено позов про стягнення з відповідача заборгованості на користь Товариства, але станом на день подання даної заяви рішення суду в добровільному порядку боржником не виконане, будь-яких дій щодо погашення заборгованості останнім не здійснено.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву з підстав та доводів, викладених в ній.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив.

Частиною 1 ст. 485 ЦПК України визначено, що заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Враховуючи дану норму права, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ТОВ «Споживчий центр», суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 січня 2019 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №26.01.2019-100005220, за умовами якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 7 000 грн.

При цьому, в п.1.2 кредитного договору зазначено, що кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну, професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника.

Пунктом .1.3 вказаного договору сторони погодили, що Кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Враховуючи зміст договору, кредит, наданий ОСОБА_1 , не є споживчим.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2020 року відповідно до його регламенту, ухваленим у складі судді Мамченко Ю.В. в справі №24/20, позов ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр» суму заборгованість за кредитним договором 15 959 грн. 00 коп.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 319 грн.39 коп.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Доказів щодо скасування рішення третейського суду з підстав, передбачених цим Законом, суду надано не було.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

третейська угода визнана недійсною;

склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що ухвалене третейським судом рішення відповідачем ОСОБА_1 добровільно не виконується, ніяких дій щодо погашення заборгованості останній не здійснює. Докази добровільного виконання рішення третейського суду в справі відсутні.

Наявні матеріали справи не містять підстав, встановлених ст. 486 ЦПК України, для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відносно відповідача ОСОБА_1 , й таких підстав останнім не приведено, у зв`язку з чим підстави для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого листа - відсутні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ТО «Споживчий Центр» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1135,00грн.

Керуючись ст.ст.485,486,487 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, ухваленого 16 листопада 2020 року у справі №24/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, ухваленого 16 листопада 2020 року у справі №24/20, постановленого у складі одного третейського судді Мамченко Ю.В., за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського,133-а, код ЄДОПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором №26.01.2019-100005220 від 26 січня 2019 року в сумі 15 959 грн. та третейський збір в сумі 319 грн.39 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» 1135 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя :