Справа № 419/1986/20
Провадження № 2/419/21/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Селіні О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що позивачу згідно рішення № 89 від 20.07.2005 року, виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради, було надано дозвіл на будівництво гаража за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради «Про надання дозволу на будівництво гаража по кв. Молодіжний, смт Новоайдар» від 20.07.2005 року №89, виконкомом Новоайдарської селищної ради були розроблені будівельний паспорт на будівництво, генеральний план будівництва та проект господарських будівель, затверджених головним архітектором району, на підставі яких позивачем було здійснено будівництво гаража загальною площею 22.7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

На зазначений гараж видано технічний паспорт, який містить: план гаража, план земельної ділянки, експлікацію приміщень, опис основних конструктивних елементів з зазначеними технічними характеристиками та площею будівлі - гараж №3 загальною площею 22.7 кв.м.

Після завершення будівельних робіт у вказаному гаражі, позивач звернулася до органів, які реєструють право власності на нерухоме майно, але йому було відмовлено в реєстрації права власності на гараж, оскільки недостатньо документів на вказаний об`єкт, у зв`язку з чим представник позивача вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно.

Представник позивача адвокат Харченко О.М. (а.с.19) який діє на підставі ордеру серії АА №063119 (а.с.18) у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Новоайдарської селищної ради - Шопін І., у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника Новоайдарської селищної ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.28).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно рішення № 89 від 20.07.2005 року виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради Шеховцову О.О. надано дозвіл на будівництво гаража за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язано здійснювати будівництво за будівельним паспортом (а.с.9).

Ввиконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради були розроблені будівельний паспорт на будівництво господарських будівель, генеральний план та проект господарських будівель, затверджених головним архітектором району, на підставі яких позивачем було здійснено будівництво гаража загальною площею 22.7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

На зазначений гараж ОСОБА_2 видано технічний паспорт на гараж, план гаража, план земельної ділянки, експлікація приміщень, опис основних конструктивних елементів з зазначеними технічними характеристиками та площею будівлі - гараж №3 загальною площею 22.7 кв.м. (а.с.12-15).

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Такий висновик викладено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у справах про визнання права власності є особи, які вже є власниками.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Статтею 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи те, що вимоги представника позивача є виправданими, направлені на захист майнових прав позивача, беручи до уваги те, що представник відповідача заперечень проти задоволення позову не надав, та можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на майно.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 376, 386, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 211, 223, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на нежитлову одноповерхову будівлю, гараж № НОМЕР_2 (літера Г-1), загальною площею (5,97*3.80 кв.м.) 22,7 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова