Справа № 276/102/21
Провадження по справі №2/276/675/21
18 березня 2021 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді: Бобра Д.О.,
за участю секретаря судового засідання: Свиридок А.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною трьох років.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що з відповідачем 20 липня 2015 року уклали шлюб. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. В даний час вони з чоловіком проживають окремо. У зв`язку із складним матеріальним становищем ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, її рідні не мають змоги надавати їй допомогу, а інших доходів окрім соціальних виплат вона не має. Зазначає, що відповідач є працездатною особою та не має на утриманні інших дітей, батьків непрацездатного віку, які потребують догляду, за останні роки неодноразово змінював місце роботи, що призводило до отримання відповідачем непостійних та нерегулярних доходів, які в значній частині становили доходи від неофіційних джерел. Тому позивач вважає, що вона, як дружина відповідача, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, оскільки він інших аліментних зобов`язань не має та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця.
Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Позивач у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового повідомлення від 03.02.2021, а також оголошення про виклик відповідача на офіційному сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 липня 2015 року виконкомом Пилиповицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, за актовим записом № 7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23 серпня 2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області №16/02-25/3 від 19.01.2021 року, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 1-3 ст. 73 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.
Згідно з приписами статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
У зв`язку з тим що, ОСОБА_1 доглядає за дитиною ОСОБА_4 , якій менше трьох років, вона не має змоги працювати і утримувати себе.
Відповідно до частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.
Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати дружині матеріальну допомогу суд враховує, що позивач позбавлена можливості працювати та забезпечувати собі необхідний рівень життя, оскільки здійснює догляд за дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з нею.
Відповідач ОСОБА_2 своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст.76-81 ЦПК України відповідачем не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено.
Відповідач є особою молодого віку, працездатним, а відтак, на переконання суду, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні позивача, яка проживає з малолітньою дочкою та здійснює за нею догляд, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати.
Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, з огляду на отримання нею допомоги при народженні дитини та допомоги на дітей, які виховуються в багатодітній родині, можливостей відповідача, врахувавши стан здоров`я та матеріальне становище позивача (відомостей про наявність хвороб у позивача не надано), суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1000 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів позивача та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.
Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 26 січня 2021 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн., оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись, ст.ст. 3, 79, 80, 84 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання як дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп., що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 26.01.2021 і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Головуючий суддя: Д.О. Бобер