Дата документу 18.03.2021
Справа № 937/8647/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Мелітопольського району, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдова Віталія Владленовича про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розміром 8,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія» Новомиколаївської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій належало право на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0074624, виданого Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Таврія» за № 597.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2020 року відкрито загальне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року проведено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 10.03.2021 року.

У судові засідання, призначені 10.03.2021 о 09 годині 30 хвилин, 18.03.2021 о 08 годині 40 хвилин, представник позивача адвокат Бакуменко С.А., будучи повідомленим належним чином про день та час слухання справи, про що свідчать особисті підписи в розписках про отримання судової повістки (а.с.35, 54), не з`явився. Заяв, клопотань про проведення судового засідання за його відсутності, відкладення розгляду справи від позивачка то його представника не надходило.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч. 1ст. 44 ЦПК України).

Законом передбачено баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до положень ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами процесуального закону суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також вказані норми законодавства не містять вказівки і на те, що для визнання неявки в судове засідання повторною попередня неявка повинна бути такою, що відбулася лише з невідомих суду причин, або з причин, що визнані судом неповажними. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 740/1734/18, де залишаючи без змін судові рішення про залишення позову без розгляду, Верховний Суд вказав, що суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі № 390/1076/18-ц, від 19 вересня 2018 року у справі 760/1143/16-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 201/15122/15-ц.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, враховуючи викладене, те, що представник позивача адвокат Бакуменко С.А. повідомлений про судові засідання, проте до суду обидва рази не з`явився, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки неявка позивача у судове засідання, призначене на 16 березня 2021 року, є повторною, а заяви про розгляд справи за відсутності позивача або його представника до суду, на момент ухвалення відповідного процесуального рішення, не надходило.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Мелітопольського району, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдова Віталія Владленовича про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Ю.В. Ковальова