Постанова

Іменем України

17 березня 2021 року

м. Київ

справа № 127/15369/20

провадження № 61-19471св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О. І. Ющенка Вінницької обласної ради»,

заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у складі судді Сало Т. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» (далі - КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР») звернулося до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , був госпіталізований 19 липня 2020 року о 16:56 год. Оскільки ОСОБА_1 не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію в зв`язку з його психічним станом, він був госпіталізований в примусовому порядку на підставі статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Враховуючи викладене КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» просило про госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року заяву КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без його згоди задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 за своїм психічним станом представляє безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, може завдати значної шкоди своєму здоров`ю та здоров`ю оточуючих, не може повністю усвідомлювати свої дії оскільки, знаходиться під впливом хворобливих переживань, тому потребує примусової госпіталізації без його згоди.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 16 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку подав до суду апеляційну скаргу.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що наведена заявником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстава визнана судом неповажною, апеляційна скарга була залишена без руху, заявнику було встановлено строк для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку. Крім того, заявнику було надано строк для виправлення інших недоліків апеляційної скарги.

ОСОБА_1 зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху недоліки не виправив, заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку не подав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, передавши справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року його безпідставно позбавлено права на апеляційне оскарження судового рішення. Вважає, що наявні передбачені частиною другою статті 354 ЦПК України підстави для задоволення його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

02 лютого 2021 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2021 року вказану справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що ОСОБА_1 є дієздатною особою.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року заяву КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без його згоди задоволено.

Докази направлення судом першої інстанції ОСОБА_1 або його представнику повного судового рішення або його вручення вказаним особам матеріали справи не містять.

Не погодившись із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року, ОСОБА_1 16 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку подав до суду апеляційну скаргу. При цьому заявник просив поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року підстави поновлення строку визнані судом неповажними, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку. Також суд запропонував заявнику зазначити: повне найменування інших учасників справи, їх місцезнаходження; дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення.

Судом ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали.

16 жовтня 2020 року копію цієї ухвали направлено до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» для вручення її ОСОБА_1 під розписку.

30 жовтня 2020 року на адресу апеляційного суду від КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» надійшла розписка, в якій ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення з ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року та отримання її копії 23 жовтня 2020 року.

Установлено, що будь-яких заяв, клопотань на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 21 вересня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху від ОСОБА_1 станом на 18 листопада 2020 року до апеляційного суду не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Строки апеляційного оскарження встановлені статтею 354 ЦПК України.

Частиною третьою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилами частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року заяву КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_1 , без його згоди задоволено.

В судовому засіданні 21 липня 2020 року, в якому був присутній ОСОБА_1 , було проголошено вступну та резолютивну частини вказаного рішення суду.

У повному судовому рішенні дата його складення не зазначена.

Інформація про вказане ухвалене рішення в єдиному державному реєстрі судових рішень не оприлюднена у зв`язку із забороною, встановленою пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень".

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня(частина третя статті 272 ЦПК України).

Установлено, що апеляційну скаргу на рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року ОСОБА_1 подано засобами поштового зв`язку 16 вересня 2020 року, тобто з пропуском встановленого ЦПК України строку на апеляційне оскарження рішення суду. При цьому, заявником було заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При таких обставинах, ураховуючи, що відсутні докази дотримання судом першої інстанції вимог частини третьої статті 272 ЦПК України щодо направлення ОСОБА_1 або його представнику повного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року та його вручення вказаним особам, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому слід приймати до уваги, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку апеляційним судом по суті не вирішено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Невиконання заявником вимог ухвали Вінницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху щодо виправлення інших недоліків апеляційної скарги також не може бути підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , оскільки після спливу встановленого судом строку апеляційному суду (при наявності на це підстав) необхідно було застосувати інші норми процесуального права - частини третьої статті 185, частин другої, шостої статті 357 ЦПК України, які передбачають визнання заяви неподаною та її повернення заявникові.

З огляду на зазначене, у відповідності до статті 411 ЦПК України, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 409, 411, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року скасувати.

Справу направити до апеляційного суду для вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун