КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6503/2021
У Х В А Л А

18 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби України, третя особа Російська федерація в особі посольства Російської федерації в Україні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року позов залишено без розгляду. Не погоджуючись із даною ухвалою, позивач ОСОБА_1 26 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, пропустивши строк на апеляційне оскарження, та звернулася із заявою про поновлення цього строку, посилаючись на те, що відповідної ухвали суду не отримувала.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання заявником відповідної ухвали суду, заявник відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Також заявником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в якому вона зазначає, що в зв`язку з руйнуванням домоволодіння вона залишилась без житла, отримавши статус внутрішньо переміщеної особи, у неї відсутнє житло та засоби до існування, вона є пенсіонером, що підтверджує вкрай незадовільний матеріальний стан позивача. На підтвердження вказаних обставин надано копію довідки від 12 жовтня 2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копію пенсійного посвідчення.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що вказані заявником підстави для звільнення від сплати судового збору є обґрунтованими та свідчать про скрутний майновий стан заявника, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Разом із тим, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки вона не в повному обсязі відповідає вимогам щодо форми і змісту апеляційної скарги, визначеним ст. 356 ЦПК України, а саме не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), зокрема третьої особи Російської федерації в особі посольства Російської федерації в Україні.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, а саме апеляційна скарга залишається без руху із наданням строку тривалістю десять днів з моменту вручення копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Таким чином, апеляційна скарга залишається без руху, для усунення недоліків необхідно протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати нову редакцію апеляційної скарги, зазначивши в ній відомості щодо всіх учасників справи.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та звільнення від сплати судового збору задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року залишити без руху та встановити строк тривалістю десять днів з моменту вручення копії ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.