Дата документу 04.03.2021
Справа № 334/7526/19
Провадження № 2/334/386/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Гребенюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Демченко Олена Миколаївна, про визначення розміру часток співвласників у нерухомому майні, визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернулась до суду з даним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , та на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0631 га, кадастровий номер :04:017:0061 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши, що розмір часток її і померлого чоловіка ОСОБА_2 , як співвласників у зазначеному нерухомому майні, є рівними.

В обґрунтування позову вказує, що згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно право спільної сумісної власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , зареєстровано 27.01.2007 року за позивачкою та ОСОБА_2 , згідно договору довічного утримання від 26.12.2006 року укладеного з ОСОБА_3 , який мешкав разом з ними.

Згідно державного акту на право власності, серія ЯЕ № 288500 на земельну ділянку площею 0,0631га, кадастровий номер :04:017:0061, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий управлінням земельних ресурсів у м. Запоріжжі 13.10.2008 року на ім`я ОСОБА_2 в списку співвласників земельної ділянки зазначена позивач.

Позивачка з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2005 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер .

Позивач, як спадкоємиця першої черги за заповітом, складеним 21.01.2019 року, звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Демченко О.М. Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 3/2019 та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій нотаріус роз`яснила, що не визначено обсяг спадкового майна, зокрема, не визначені частки співвласників житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок та земельну ділянку, укладений без зазначення конкретних часток, тобто є спільною сумісною власністю.

Позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді визнання права власності в цілому на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку в позасудовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку про що свідчить відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим вона змушена звертатись за захистом своїх прав до суду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та постановити рішення на розсуд суду, з урахуванням наданих доказів.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що враховуючи предмет спору та значення справи для сторін, вважає вимогу позивача щодо стягнення судового збору з відповідача не обґрунтованою. Просить відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення судового збору з відповідача, позовні вимоги про визнання права власності у порядку спадкування на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 вирішити на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Демченко О.М. в судове засідання не з`явилась, подала письмові пояснення, які просила врахувати при прийнятті рішення, де зазначила, що власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка буде об`єктом спадкування. З поданих ОСОБА_1 документів не можливо визначити частку жилого будинку та частку земельної ділянки, яка належала померлому, у зв`язку з чим нотаріус не може видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, копію спадкової справи № 3/2019 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 30 квітня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 155.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання, укладеного 26.12.2006 року з ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Головатенко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 3097, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 3393531 від 26.12.2006 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13364848 від 27.01.2007року.

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 631,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання, укладеного 26.12.2006 року з ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Головатенко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 3104, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 3394687 від 26.12.2006.

Згідно державного акту на право власності, серія ЯЕ № 288500 на земельну ділянку площею 0,0631 га кадастровий номер :04:017:0061 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий Управлінням земельних ресурсів у м. Запоріжжі 13.10.2008 року на ім`я ОСОБА_2 в списку співвласників земельної ділянки АДРЕСА_1 , зазначена ОСОБА_1 , без визначення частки та зазначенням спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1229 від 18.02.2019.

При житті 21 січня 2019 року ОСОБА_2 був складений заповіт, яким належну йому на праві приватної власності частку житлового будинку з відповідними побутовими та господарськими будівлями та спорудами та частку земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 .

02 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Демченко О.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого 21.01.2019 приватним нотаріусом Демченко О.М. Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим № 27.

02 серпня 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Демченко О.М. зареєстрована спадкова справа № 3/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Індекс справи 02-14.

09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Демченко О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09 жовтня 2019 року за № 39/02-31 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Демченко О.М. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка буде об`єктом спадкування. З поданих ОСОБА_1 документів не можливо визначити частку жилого будинку та частку земельної ділянки, яка належала померлому, у зв`язку з чим у видачі Свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку АДРЕСА_1 та на частку земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,0631га, кадастровий номер :04:017:0061 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відмовлено.

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільнемайно) (ч.1). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч.2). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом (ч.3). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Судом встановлено, що на теперішній час оформити спадщину після смерті чоловіка позивачка у нотаріальній конторі не має можливості, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 39/02-31 від 09.10.2019 року, якою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

З урахуванням принципу рівності часток співвласників у праві спільної власності на майно суд знаходить за можливе задовольнити позов в цій частині і визначити, що розмір часток співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0631 га, кадастровий номер :04:017:0061 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є рівним і становить Ѕ частку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до п. 9 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Позивач здійснила дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від її волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч.1 ст. 317 ЦК України, ч. ч. 1,2 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи у сукупності надані докази суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, що дає підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12,13,76, 81, 89, 223, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,0631 га, кадастровий номер :04:017:0061 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , становить Ѕ частку.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,0631 га, кадастровий номер :04:017:0061 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , становила Ѕ частку.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0631 га, кадастровий номер :04:017:0061 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.