Номер провадження: 22-ц/813/9969/21
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника відповідача ОСОБА_1 Кравченка І.В.,

від позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н» - не з`явились,

від відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не з`явились,

переглянувши справу №521/10234/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н» до ОСОБА_1 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року у складі судді Мазун І.А., -

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Абріс-Н», звернувшись 12 липня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, просив:

скасувати реєстрацію повідомлення, реєстраційний номер ОД99 від 31 травня 2021 року, зареєстрованого управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про початок будівельних робіт щодо реконструкції під`їзної колії ОСОБА_1 , яка знаходиться в оренді товариства та примикає до станції «Одеса-Застава-1» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;

зобов`язати ОСОБА_1 привести земельну ділянку кадастровий номер :14:002:0063, на якій проводиться реконструкція під`їзної колії ОСОБА_1 , яка знаходиться в оренді товариства та примикає до станції «Одеса-Застава-1» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», у первісний стан (виділені матеріали: а.с.1-10).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року відкрито провадження у справі (виділені матеріали: а.с.47-48).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року, задоволено заяву про забезпечення позову;

зупинено будівельні роботи щодо реконструкції під`їзної колії ОСОБА_1 , яка знаходиться в оренді ТОВ «Транс Юг Сервіс», що примикає до станції «Одеса-Застава-1» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», які здійснюються на території земельної ділянки, кадастровий номер :14:002:0063, що розташована за адресою: станція « АДРЕСА_1 ;

заборонено ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти певні дії, а саме: здійснювати демонтаж, реконструкцію, а також будь-які інші будівельні роботи, які можуть призвести до знищення та/або зміни, та/або пошкодження залізничних під`їзних колій знаходиться за адресою: станція « АДРЕСА_1 ;

заборонено ОСОБА_1 , орендарю ТОВ «Транс Юг Сервіс», державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :14:002:0063, яка розташована за адресою: станція « АДРЕСА_1 ;

застосовано до ТОВ «Абріс-Н» () зустрічне забезпечення у вигляді внесення ним на депозитний рахунок Малиновського районного суду міста Одеси в Територіальному управлінні державної судової адміністрації в Одеській області (65005, м. Одеса, вул. Бабеля 2) грошової суми у розмірі 12000 грн. (дванадцять тисяч) грн.;

надано ТОВ «Абріс-Н» строк десять календарних днів з дня отримання копії ухвали про зустрічне забезпечення на внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду та зобов`язано його (чи уповноваженого ним представника) надати документи на підтвердження надання зустрічного забезпечення (виділені матеріали: а.с.49-53).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову (виділені матеріали: а.с.68-67).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення норм процесуального права полягає у нез`ясуванні чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у не з`ясуванні обсягу позовних вимог, даних про особу відповідача, у не відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам тощо. ТОВ «Абріс-Н» не було та не є власником залізничної під`їзної колії, що примикає до станції Одеса-Застава-1 Одеської залізниці АТ «Укрзалізниця», яка реконструюється ОСОБА_1 , що підтверджується низкою судових рішень, ухвалених в межах справи №5017/2749/2012 про банкрутство ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», у зв`язку з чим у ТОВ «Абріс-Н» взагалі відсутнє суб`єктивне право на звернення до суду з позовом, який є предметом розгляду у даній справі, та, відповідно, із заявою про забезпечення позову, що задоволена судом, оскільки судовому захисту, в тому числі шляхом вжиття судом заходів забезпечення позову, що є одним із механізмів юридичного захисту, підлягає лише порушене право. ОСОБА_1 набув спірне майно в порядку продажу на аукціоні. В межах справи про банкрутство ВАТ «Одеський ДБК» остаточно вирішений спір з приводу приналежності залізничної під`їзної колії, яка примикає стрілочним переводом №142 до станції Одеса-Застава-1 Одеської залізниці, з огляду на встановлені у вказаній справі обставини необхідно константувати, що єдиним законним власником вказаної під`їзної колії є ОСОБА_1 , а тому ані ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон», ані ТОВ «Абріс-Н» жодних прав на таке майно не мали та мати не можуть. Земельна ділянка із кадастровим номером :14:002:0063, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ніколи не була та не є власністю ТОВ «Абріс-Н», що також виключає порушення прав та законних інтересів позивача. В оскаржуваній ухвалі суд безпідставно виходив з того, що земельна ділянка перебуває у власності позивача, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом застосування одного із механізмів юридичного захисту у вигляді забезпечення позову. Залізнична під`їзна колія знаходиться у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_1 з моменту її придбання на аукціоні, ОСОБА_1 є володіючим власником, що виключає можливість фізичної передачі залізничної колії (її складових) ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» на користь ТОВ «Абріс-Н» за договором купівлі-продажу від 6 лютого 2019 року, укладеного між ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» на користь ТОВ «Абріс-Н» в період судового спору про визнання недійсним аукціону з продажу залізничної під`їзної колії. Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, тому судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання. Стаття 150 ЦПК України не передбачає такого виду забезпечення позову як зупинення будівельних робіт, оскаржувана ухвала не містить посилання на закон або міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України, якими був би визначений такий вид забезпечення. Суд порушив вимоги частин 3, 10 статті 150 ЦПК України, протиправно обмежив право власності тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Абріс-Н» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 здійснюється самочинне будівництво, а зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт відбулося вже після здійснення самочинних будівельних робіт, тому відомості, зазначені у повідомленні є недостовірними та таке повідомлення мало бути скасовано самостійно УДАБК Одеської міської ради. Оскаржувана ухвала є єдиним законним способом зупинити знищення та перетворення майна позивача до вирішення справи по суті та не допустити подальших протиправних дій заволодіння майном позивача (виділені матеріали: а.с.149-155).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч.1 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішено по суті (ч.10 ст.150 ЦПК України).

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2018 року, укладеного за результатами проведення аукціону з продажу майна банкрута ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», є власником залізничної під`їзної колії, яка примикає стрілочним переводом №142 до станції Одеса-Застава-1 Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

ОСОБА_1 приймав участь в аукціоні та придбавав майно як фізична особа.

Використання майна фізичною особою у власній підприємницькій діяльності прямо передбачено статтею 320 ЦК України, таке використання статус власника майна не змінює.

Між фізичною особою ОСОБА_1 та суб`єктами господарювання ТОВ «Будівельна компанія «Гіперіон» та ТОВ «Абріс-Н» відсутні будь-які правовідносини, у тому числі й господарського характеру.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру (скасування повідомлення про початок будівельних робіт), судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання.

У майнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Позивачем в заяві про забезпечення позову не зазначено достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивач, а також яким чином порушуються його права відповідачами, виходячи, в тому числі, з того, що позивач наразі не має жодних прав на залізничну під`їзну колію, яка реконструюється, та земельну ділянку, на якій розташована остання.

Види забезпечення позову визначено частиною 1 статті 150 ЦПК України, пункт 10 якої передбачає, що суд може застосувати інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 150 ЦПК України не передбачає такого виду забезпечення позову як зупинення будівельних робіт; ухвала суду не містить посилання на закон або міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, якими був би визначений такий вид забезпечення. Суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення будівельних робіт щодо реконструкції під`їзної колії, безпідставно не врахував, що такий вид забезпечення не передбачений законом.

У відповідності до частини 10 статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У сенсі положень частини 10 статті 150 ЦПК України суд зобов`язний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Заявлена ТОВ «Абріс-Н» позовна вимога про скасування повідомлення про початок будівельних робіт спрямована на позбавлення ОСОБА_1 як замовника будівництва права на здійснення будівельних робіт щодо належної йому на праві власності залізничної колії; застосовані в оскаржуваній ухвалі заходи забезпечення позову спрямовані на позбавлення ОСОБА_1 права на здійснення відповідних будівельних робіт.

Суд першої інстанції, забезпечивши позов шляхом зупинення будівельних робіт щодо реконструкції залізничної під`їзної колії та заборонивши вчинення дій, які так чи інакше пов`язані із здійсненням вказаних будівельних робіт, фактично припинив право ОСОБА_1 , як замовника будівництва, на виконання будівельних робіт, набуте на підставі оспорюваного повідомлення про початок виконання таких робіт, що є тотожним задоволенню позовної вимоги про скасування такого повідомлення та вирішенням справи по суті.

Заборонивши ОСОБА_1 , а також будь-яким особам, які діють в його інтересах, здійснювати будівельні роботи щодо реконструкції під`їзної колії, придбаної ним на аукціоні, правомірність проведення якого підтверджено Верховним Судом, про що зазначено вище, суд безпідставно обмежив ОСОБА_1 у його праві власності, оскільки останній через застосування судом заходів забезпечення позову фактично позбавлений можливості здійснити дії, направлені на поліпшення належного йому майна.

За неспростованими доводами апеляційної скарги внаслідок зупинення судом будівельних робіт щодо реконструкції колії та заборони прийняття в експлуатацію вказаної колії після закінчення будівництва, ОСОБА_1 позбавлений можливості здійснювати експлуатацію під`їзної колії, продажна вартість якої складає 1594509,92 грн., яка не включає в себе вже понесені витрати на поліпшення колії. Тому, застосоване до ТОВ «Абріс-Н» зустрічне забезпечення у вигляді внесення ним на депозитний рахунок суду грошової суми у розмірі 12000,00 грн. не є співмірним із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати ОСОБА_1 у зв`язку із забезпеченням позову, що є порушенням частини 5 статті 154 ЦПК України.

Крім того, Малиновським районним судом м. Одеси у тому ж складі суду вже розглядалась аналогічна за змістом заява ТОВ «Абріс-Н» про забезпечення позову в межах цієї ж справи. Так, ухвалою суду від 13 липня 2021 року в справі 3521/10234/21 суд відмовив у задоволенні аналогічної заяви ТОВ «Абріс-Н» про забезпечення позову, зокрема, з тієї підстави, що позивачем не надано доказів того, що невжиття відповідних заходів може призвести до ускладнення або зробить неможливим виконання рішення суду. Вказана ухвала набрала законної сили в день її постановлення, є чинною, учасниками справи в апеляційному порядку не оскаржувалась.

У відповідності до частини 1 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципами верховенства права.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини одним з основоположних елементів принципу «верховенства права» є принцип правової визначеності (юридичної визначеності), який серед іншого, означає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (пункт 72 рішення від 25 липня 2002 року в справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України»; справа «Салов проти України» тощо).

Відповідно до пункту 41 Доповіді, схваленої Венеціанською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), одним з обов`язкових елементів поняття «Верховенство права» також визначено юридичну визначеність.

Суд, постановивши ухвалу про забезпечення позову у справі за відповідною заявою ТОВ «Абріс-Н», яка є аналогічною за змістом попередній заяві позивача про забезпечення позову, в задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 13 липня 2021 року, допустив грубе порушення принципу правової визначеності, який є одним з елементів принципу «верховенства права», що вказує на незаконність оскаржуваної ухвали.

Отже, ухвала суду про забезпечення позову, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, що регулюють забезпечення позову, підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Абріс-Н» про забезпечення позову.

Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання; справу до розгляду призначено завчасно (за три місяці), подане ТОВ «Абріс-Н» клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки посилання на хворобу представника не має підтвердження документами. Крім того, товариством надано відзив на апеляційну скаргу, тому саме по собі бажання представника особисто виступити в судовому засіданні за наявності письмового відзиву та завчасного призначення справи до розгляду не є підставою для відкладення розгляду справи з питання щодо забезпечення позову (про розгляд справи по суті позовних вимог наразі не йдеться).

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Кравченка Ігоря Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року про забезпечення позову в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н» до ОСОБА_1 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт скасувати.

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н» про забезпечення позову в справі № 521/10234/21 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова