Справа № 333/1908/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Ярошенко А. Г.

за участю секретаря Довгаль А.Г.

позивач ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) третя особа: ОСОБА_7 , ( АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві зазначено, що З відповідачем ОСОБА_6 перебував в шлюбі з 25.10.2008 р. до 25.09.2019 р. Шлюб був розірвано 25.09.2019 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя (справа № 333/3803/19).

Домовленість про добровільний розподіл спільного майна між сторонами не досягнуто, тому що фактично майно придбано в борг, котрий не повернуто по теперішній час.

30.07.2013 року, в інтересах сім`ї, за гроші взяті в борг у батька позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу, Гармашовим Г.М. Квартиру було зареєстровано на позивача.

Факт взяття грошей в борг підтверджується розпискою від 25.07.2013 року даною позивачем його батьку ОСОБА_7 . Відповідно до розписки сума грошей взятих в борг складала 23145 доларів США, що на 25.07.2013 року скаладало відповідно до курсу НБУ 184998,00 гривень 00 копійок, з розрахунку 1 долар США = 7,993 гривні.

Сторонами не повернуто грошей взятих в борг на придбання квартири. На момент подання позову, тобто на 17.04.2020 року, сума боргу складає 23145 (двадцять три тисячі сто сорок п`ять) доларів США, відповідно до курсу НБУ 629544 (гривень 00 копійок, з розрахунку 1 долар США = 27,20 гривні.

Також, за час спільного проживання, за гроші взяті в борг у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони придбали транспортний засіб: автомобіль „ВАЗ -217130", державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, котрий також був зареєстрований на позивача.

Факт взяття грошей в борг підтверджується розпискою від 09.05.2018 року дану ОСОБА_7 . Відповідно до розписки сума грошей взятих в борг складала 140000 гривень 00 копійок.

22.10.2019 року на вимогу ОСОБА_7 та в рахунок повернення грошей взятих в борг на придбання транспортного засібу: автомобіля „ВАЗ - 217130", державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, відповідно до розписки від 09.05.2018 року даний автомобіль був переоформлений на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цей факт підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 22.10.2019 року. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Таким чином, у зв`язку з тим, що квартиру неможливо поділити в натурі, вважає необхідно розподілити майно у такому порядку: 1) визнати за ОСОБА_5 , право власності на квартири АДРЕСА_3 .

Боргові зобов`язання, а саме гроші взяті в борг в інтересах сім`ї для придбання вище зазначеної квартири та автомобіля, розподілити наступним чином: 1) визнати за ОСОБА_5 та, суму боргу на придбання квартири в сумі 23145 (двадцять три тисячі сто сорок п`ять) доларів США, що на момент подання позову, тобто на 17.04.2020 року, сума боргу складає 23145 (двадцять три тисячі сто сорок п`ять) доларів США, відповідно до курсу НБУ 629544 грн. 00 копійок, з розрахунку 1 долар США = 27,20 грн.

У зв`язку з чим звертається до суду про поділ майна подружжя.

Позивач та його представник наполягав на задоволенні позовної заяви.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовної заяви.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З відповідачем ОСОБА_6 позивач ОСОБА_5 перебував в шлюбі з 25.10.2008 р. до 25.09.2019 р. Шлюб був розірвано 25.09.2019 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя (справа № 333/3803/19).

Відповідно до розписки від 25.07.2013 року позивач позичив у свого батька ОСОБА_7 . Відповідно до розписки сума грошей взятих в борг складала 23145 доларів США.

За кошти отримані від батька відповідач ОСОБА_5 купив квартиру згідно договору купівлі-продажу від 30 липня 2013 р. Оформлення правочину здійснювалося за згодою дружини покупця ОСОБА_6 , про що свідчила її заява, підпис на якій засвідчений Гармашовим Г.М., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 30 липня 2013 р. за реєстровим №2141.

Відповідно до рішення суду № 333/7404/19 від 23.04.2020 року за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики було частково задоволено позов за яким стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , Ѕ частину заборгованості за договором позики від 25 липня 2013 р. у розмірі 269 523 грн. У задоволені позову в частині стягнення з ОСОБА_6 Ѕ частини заборгованості за договором позики від 25 липня 2013 р. у розмірі 269523 грн. відмовлено. Окрім цього в рішенні встановлено що зобов`язання між чоловіком і дружиною враховуються при поділі спільної сумісної власності подружжя, однак не розподіляються при виконанні договору. Суд не має повноважень змінювати умови договору позики, встановлюючи за сторонами в рівних частках виконання обов`язку за договором.

30.07.2013 року, в інтересах сім`ї, за гроші взяті в борг у батька позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу, Гармашовим Г.М. Квартиру було зареєстровано на позивача.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві сумісної власності. Виходячи з цього, придбана ними під час шлюбу за спільні кошти подружжя квартира спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна. Відповідно до ст. 70 СК України, частки в спільній сумісній власності чоловіка та дружини є рівними.

Отже, вказане майно є спільною сумісною власністю Позивача та відповідачки. Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

В п. 25. постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.11.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Також відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Натомість позивач не зазначає чому саме він має тримати повністю нерухоме майно у власність та не вказує, що при цьому отримає відповідач за свою частку спільного майна. Позивач вказує на те, що боргові зобов`язання які виникли під час шлюбу є спільними та підлягають поділу у зв`язку з чим просить зарахувати частину боргу відповідачеві за рахунок того, що позивач отримає у власність квартиру. Однак це є не можливим, оскільки майно та боргові зобов`язання підлягають окремому поділу у зв`язку з тим, що зачіпаються інтереси третьої особи. Отже, позовні вимоги вказані у заяві позивача про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 не відповідають вимогам встановлених законом та у унеможливлюють винесення обґрунтованого рішення про поділ майна.

Окрім того, суд не має повноважень змінювати умови договору позики, встановлюючи за сторонами в рівних частках виконання обов`язку за договором. З розписки вбачаються боргові зобов`язання позивача перед своїм батьком ОСОБА_7 . Також відповідно до рішення суду № 333/7404/19 від 23.04.2020 року з ОСОБА_5 в рахунок погашення Ѕ частини боргу за розпискою стягнуто 269523 грн. У зв`язку з чим розрахунок який наданий позивачем про розподіл 629544 грн. не відповідає дійсності, так як не враховано суму стягнуту за № 333/7404/19 від 23.04.2020 року з ОСОБА_5 в рахунок погашення Ѕ частини боргу. Також, ОСОБА_5 та його представник не змогли надати іншого мотивованого розрахунку заборгованості за розпискою та не змогли пояснити чому сума Ѕ частини боргу встановлена за рішення суду № 333/7404/19 від 23.04.2020 року суттєво збільшена позивачем в даному позові. Також не надали жодного доказу про конкретну суму боргу за даною розпискою.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст.57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пункт. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.11.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Тому, суд не може задовольнити вимоги позивача оскільки позивачем не конкретизовано позовні вимоги з приводу поділу мана та боргових зобовязань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 387, 1212, 1213 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст. ст. 88, 208, 209, 212 216 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) третя особа: ОСОБА_7 , ( АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 23.03.2021 року

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко