УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву стягувача ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі,-

у с т а н о в и в:

Стягувач ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі виданому 27 серпня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/15901/17, а саме: зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 та зазначити дату народження вказаного боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що 27 серпня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/15901/17 у якому допущені помилки, які унеможливлюють його виконання, оскільки невірно зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 - НОМЕР_1 та не зазначена дата народження боржника - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Такі помилки порушують частину 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Про причини заявника суд не повідомлено. Боржник ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі сторони відповідача ОСОБА_2 та відмовити у задоволенні заяви з тих підстав, що аналогічна заява ОСОБА_1 вже була розглянута 26.01.2021 року суддею Гавриловою О.В. у провадженні № 6/755/53/21, за наслідками чого винесена ухвала про підмову у задоволенні заяви та вказана ухвала набрала законної сили.

За змістом положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути заяву про виправлення помилки у виконавчому листі за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи №755/15901/17, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/15901/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 45 056,00 грн. та судові витрати - 5 640,00 грн. (т. 2 а.с. 106-114).

04 вересня 2020 року представником позивача отримано виконавчий лист, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року залишено без змін (т. 2 а.с. 201-203).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року в справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-III; «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - пункт 53.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року в справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02), позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції. Державі належить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права.

За правилами частини третьої статті 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом частини 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження ;(для ;юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Зі змісту виконавчого листа № 755/15901/17 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 27 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 45 056,00 грн. та судові витрати - 5 640,00 грн. встановлено, що у цьому виконавчому документі не зазначено дати народження боржника ОСОБА_2 та вказано її реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , що не відповідає дійсному реєстраційному номеру облікової картки платника податків відповідача по справі (т. 2 а.с. 234). Зазначені обставини перешкоджають виконанню рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, , № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Згідно частин 1, 4 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Матеріали цивільної справи № 755/15901/17 містять відомості про дату народження відповідача ОСОБА_2 , а саме: 25 січня 1949 року, яка зазначена у Договорі № 0663 про надання професійної правничої допомоги від 06.02.2018 року укладеному між Адвокатським об`єднанням «Людина і право» та Гайовою Л.В. (т. 1 а.с. 71).

Разом з тим, у відзиві на позов, який подавався суду представником відповідача ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 було зазначено 179209180. Однак, у написанні вказаного реєстраційного номеру було допущено описку, оскільки відповідно довідки Міністерства доходів та зборів від 09.03.2021 р., в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована під реєстраційним номером .

У зв`язку з вищевикладеним вказані описки у виконавчому документі підлягають виправленню.

Посилання боржника ОСОБА_2 як підставу для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі у зв`язку наявністю ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року про залишення такої заяви без задоволення, суд до уваги прийняти не може, оскільки процесуальним законом не передбачено відмови у заявлених вимогах за таких обставин.

З наведених вище підстав та враховуючи завдання цивільного судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, з метою реального, ефективного та оперативного виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі та внести виправлення до виконавчого листа № 755/15901/17 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 27.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди та судових витрат, у якому вказаний реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 « НОМЕР_1 » замінити на « НОМЕР_2 » та зазначити дату народження боржника - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст. ст. 353, 431, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву стягувача ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі задовольнити.

Внести виправлення до виконавчого листа № 755/15901/17 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 27 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 45 056,00 грн. та судових витрат 5 640,00 грн. шляхом заміни зазначеного реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на реєстраційний номер - НОМЕР_2 та вказати дату народження боржника ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя