Справа № 180/1840/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі - Котовій Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/1840/20 за позовною заявою Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося дог суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на наступні обставини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 споживав електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 на підставі письмово укладеного договору про користування електричною енергією від 12.08.2002 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відносини між фізичними особами та енергопостачальником до 20.06.2018 року були врегульовані Правилами користування електричною енергією для населення №1357 від 26.11.1999 року , з подальшими змінами і доповненнями, які втратили силу у зв`язку з набуттям чинності Правил роздрібного ринку електрично енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

Згідно п. 20 ПКЕЕ для населення, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту, протягом розрахункового періоду, електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 4.2 укладеного договору, оплата за спожиту електроенергію здійснюється за діючими в розрахунковий період тарифами. Споживач розраховується в 10-денний строк після закінчення розрахункового періоду.

Проте боржник не виконав свої обов`язки споживача, в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресо: АДРЕСА_1 .

20.06.2018 року набули чинності ПРРЕЕ і період розрахунку за спожиту електричну енергію було змінено.

Так, згідно з п.4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку про обсяги поставленої, розподіленої та купленої енергетичної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено те, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяви-приєднань, плати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії, через особистий кабінет в електронній формі. На роздрібненому ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно, споживач електроенергії ОСОБА_1 , який споживав електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , приєднався до діючого договору про постачання електричної енергії, оскільки продовжував споживати електричну енергію, (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачалася на об`єкт, згідно умов нового договору та здійснював часткову плату за споживання електричної енергії.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 11.12.2017 року по 21.11.2018 року у споживача за вищезазначеною адресою утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 5247,77 грн., яка на теперішній час не сплачена. Обсяги спожитої електроенергії підтверджується обходами контролерів, які робили контрольні зняття, дані відображені у розрахункових даних абонента.

На підставі вищезазначених норм законодавства, на суму заборгованості позивачем були нараховані 3% річних у сумі - 394,26 грн. та індекс інфляції у сумі 560.28 грн.. Таким чином загальна сума заборгованості становить 6202,31 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 6202,31 грн., а також судовий збір у розмірі -2102,00 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення, не заперечує.

ВІдповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заначив, що він у 2013 році продав без боргів будинок АДРЕСА_1 . Наразі він мешкає у будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою ЦНАП від 14.01.2021 року. Вважає, що він не є належним відповідачем у даній цивільний справі, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Як встановлено у судовому засіданні, що також вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно до 20 квітня 2013 року був споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі письмово укладеного договору про користування електричною енергією від 12.08.2002 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 ( а.с.7-10).

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 квітня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Ковтюх А.В., ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , а остання зобов`язалася прийняти предмет договору і сплатити за нього ціну, відповідно до умов, визначених в цьому Договорі.

Позивач у своєму позові зазначає, що також вбачається з розрахунку заборгованості, що за період з 11.12.2017 року по 21.11.2018 року за вищезазначеною адресою утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 5247,77 грн., яка на теперішній час не сплачена. Обсяги спожитої електроенергії підтверджується обходами контролерів, які робили контрольні зняття, дані відображені у розрахункових даних абонента. На підставі вищезазначених норм законодавства, на суму заборгованості позивачем були нараховані 3% річних у сумі -394,26 грн. та індекс інфляції у сумі 560.28 грн., загальна сума заборгованості становить 6202,31 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 з 20 квітня 2013 року не являєся власником будинку АДРЕСА_1 , відповідно не був і споживачем електроенергії у період заявлений у позові, і є не належним відповідачем по даній справі.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Щодо розподілу судових витрат пов`язаних з розглядом справи, то вони, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 4,10,12,13,76,81,258,259,263-265,268,274-277,279,354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 гривень залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула