Провадження № 2/932/4097/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря Левчинської А.А.

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського об`єднання «Аукторітас» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 01.10.2020 року звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Адвокатського об`єднання «Аукторітас», в якому просить стягнути з відповідача 6000,00 грн. безпідставно набутих коштів, понесені витрати по справі - сплачений судовий збір та 3000,00 витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 12.11.2019 року між нею як замовником та Адвокатським об`єднанням «Аукторітас» як виконавцем було укладено Договір про надання правової (правничої) № 130. П. 4.3. договору передбачає проведення оплати послуг за договором шляхом авансування, а п.п. 1.1., 2.1. договору передбачають, що надання правової допомоги за цим договором відбувається відповідачем на підставі замовлень (завдань), які надаються позивачем. 13.11.2019 року на виконання вимог п.4.3. договору нею було перераховано 6000,00 грн. на розрахунковий рахунок виконавця як попередня оплата (аванс) за договором. При цьому з моменту укладення договору і до сьогодні нею, як замовником за договором, не було надано жодних завдань відповідачу, а тому, відповідно, їй за договором не було надано жодної правової допомоги.

Позивач посилається на те, що відповідно до п.8.7. договору, замовник (позивач) у будь-який момент може відмовитись від своїх завдань і розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши виконавця за один місяць до дати такого розірвання договору. Виконавець повинен надати замовнику кінцевий розрахунок після такої відмови і завершити в зазначений термін надання правової допомоги. Оскільки у неї відпала необхідність в подальшому в отриманні правової (правничої) допомоги за договором, 04.06.2020 року на зустрічі з керівником відповідача ОСОБА_2 йому під розписку було вручено повідомлення про розірвання договору на підставі п. 8.7. договору в односторонньому порядку з 05.06.2020 року з пропозицією повернути сплачений нею аванс у повному розмірі. У відповідь ОСОБА_2 призначив їй зустріч на 02.07.2020 року на 14-00 год. у своєму офісі, проте на саму зустріч він не з`явився, а працівник, який знаходився в офісі АО «Аукторітас», вручив їй пакет документів з супровідним листом від 02.07.2020 року, до якого було додано набір незрозумілих їй документів: додаткова угода № 1 від 12.11.2019 року до договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року; акт №1 приймання наданої правової (правничої) допомоги від 12.12.2019 року; додаткова угода № 2 від 12.12.2019 року до договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року; акт № 2 приймання наданої правової (правничої) допомоги від 02.07.2019 року; рахунок-фактура № 071 від 02.07.2020 року; угода від 02.07.2020 року до договору № 130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року. Всі вищевказані документи були надані їй у вигляді оригіналів та підписані лише з боку АО «Аукторітас».

Позивач зазначає, що фактично АО «Аукторітас» вручило їй документи, складені «задніми числами», а отже вона вважає, що вони не мають жодної юридичної сили. Ті види правової допомоги, які згідно тих документів вона нібито замовляла, вона насправді не замовляла та не отримувала, інших завдань (замовлень) відповідачу за договором вона не давала, тому слід зробити висновок про те, що 05.06.2019 року договір між нею та відповідачем був розірваний, а відтак сплачений нею аванс (попередня оплата) за договором має бути повернутий. В порушення зазначеного відповідач досі не повернув їй оплачений аванс за договором, що змусило її звернутися до суду із даним позовом.

На адресу відповідача двічі судом рекомендованою поштою направлялися копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з копіями доданих до неї документів, однак відповідачем не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Крім того, 20.01.2021 року судом на офіційну електронну адресу відповідача також було направлено копії зазначених документів, проте у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву і всі наявні у нього докази, щоб підтверджували заперечення проти позову. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч.2 ст. 16 ЦК України.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 цієї статті - у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до ч.1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 653 ЦПК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 12.11.2019 року між позивачем ОСОБА_1 як замовником та Адвокатським об`єднанням «Аукторітас» як виконавцем було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 130.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що на умовах даного договору замовник дає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання замовника надавати йому правову допомогу з будь-яких питань у рамках цивільного, кримінального та адміністративного проваджень, у тому числі у справах про адміністративні правопорушення, незалежно від місця їх надання та галузі законодавства без обмежень процесуальних повноважень.

Пунктом п.2.1. Договору передбачено обов`язки виконавця за договором та зазначено про те, що виконавець зобов`язується надавати замовникові за його окремими письмовими або усними замовленнями (але не обмежуючись) можливу правову допомогу протягом строку дії цього договору.

Відповідно до п.3.1. Договору замовник зобов`язаний: а) своєчасно забезпечувати виконавця всім необхідним для виконання її обов`язків за цим договором, в тому числі документами у потрібної кількості примірників, нормативними актами, та технічною документацією, що регулюють діяльність замовника, при потребі транспортними засобами; б) оплачувати витрати виконавця, пов`язані з виконанням її обов`язків в порядку та на умовах, визначених цим договором; в) оплачувати послуги виконавця в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.4.1. Договору, в залежності від виду та обсягу правової допомоги, що буде надаватися виконавцем замовнику оплата правової допомоги за відповідний період може проводитись на підставі окремо виставлених рахунків.

Згідно до п.4.2. Договору, на підтвердження фактів надання виконавцем замовнику правової допомоги відповідно до умов цього договору щомісячно сторонами підписується акт приймання наданих послуг. Проект акта приймання наданих послуг готує виконавець і надає його замовнику протягом трьох робочих днів після закінчення відповідного місяця. Акт має бути підписаний уповноваженим представником замовника не пізніше сьомого числа місяця, наступного за тим, в якому надавалися послуги.

Відповідно до п.4.3. Договору, оплата здійснюється замовником в гривнях України шляхом авансування в поточному місяці перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок виконавця, вказаний в даному договорі або додатково повідомлений замовнику листом чи шляхом укладенні угоди до даного договору, не пізніше 5-го числа поточного місяця.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору, сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством; у відповідності до п.5.1.1. договору - порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Відповідно до п.5.1.2. Договору, сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності). Відповідно до п.5.1.3. Договору сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо вона не доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього договору.

Розділом 7 Договору передбачено вирішення спорів, а саме, що усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами (п.7.1.); якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства (п.7.2.).

Відповідно до п.8.1. Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. договору та закінчується 31.12.2020 року.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.8.3.).

Пунктом 8.4. Договору передбачено, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється угодою до цього договору.

Відповідно до п.8.5. Договору, зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві.

Пунктом 8.6. Договору передбачено, що цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється угодою до цього Договору.

Відповідно до п.8.7. Договору, замовник у будь-який момент може відмовитись від своїх завдань і розірвати даний договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши виконавця за один місяць до дати такого розірвання договору. Виконавець повинен надати замовнику кінцевий розрахунок після такої відмови і завершити в зазначений термін надання правової допомоги.

Цей Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві.

Встановлено, що 13.11.2019 року на виконання вимог п.4.3. зазначеного Договору позивачем ОСОБА_1 було перераховано 6000,00 грн. на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання «Аукторітас» як попередня оплата (аванс) за договором, що підтверджується квитанцією № ТМ27-2901-ТК6Т-М4МР від 13.11.2019 року.

За твердженням позивача, з моменту укладення Договору нею, як замовником за Договором, не було надано жодних завдань відповідачу, а тому, відповідно, їй за договором не було надано жодної правової допомоги. Будь-яких доказів в спростування наведеного відповідачем суду не надано та матеріали справи таких доказів не містять.

Оскільки у позивача відпала необхідність в подальшому в отриманні правової (правничої) допомоги за зазначеним Договором, 04.06.2020 року на зустрічі з керівником відповідача ОСОБА_2 йому під розписку нею було вручено письмове повідомлення про розірвання Договору про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року на підставі п. 8.7. договору в односторонньому порядку з 05.06.2020 року з пропозицією повернути сплачений нею аванс у повному розмірі. Також у даному повідомленні ОСОБА_1 зазначила, що у випадку відмови АО «Аукторітас» розірвати договір за домовленістю сторін з 05.06.2020 року, цим листом згідно п. 8.7. Договору вона заявляє про розірвання даного договору в односторонньому порядку з 05.07.2020 року. У відповідь на зазначене позивачу було запропоновано з`явитись в офіс відповідача 02.07.2020 року о 14-00 год.

02.07.2020 року в офісі АО «Аукторітас» позивачці ОСОБА_1 було вручено пакет документів з супровідним листом від 02.07.2020 року, підставою вручення яких зазначено повідомлення позивача від 04.06.2020 року про розірвання договору про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року.

Встановлено, що до вказаного супровідного листа було долучено та позивачем отримано: Додаткова угода № 1 від 12.11.2019 року до договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року; Акт №1 приймання наданої правової (правничої) допомоги від 12.12.2019 року до договору №130 від 12.11.2019 року; Додаткова угода № 2 від 12.12.2019 року до Договору № 130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року; Акт № 2 приймання наданої правової (правничої) допомоги від 02.07.2020 року до договору №130 від 12.11.2019 року; рахунок-фактура № 071 від 02.07.2020 року; угода від 02.07.2020 року до договору № 130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року.

Як вбачається з Додаткової угоди № 1 від 12.11.2019 року до договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року, ця угода укладена між Адвокатським об`єднанням «Аукторітас» та ОСОБА_1 і укладена вона про те (п.1), що пункт 1.1. договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року підлягає викладенню у наступній редакції - «На умовах даного Договору замовник дає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання замовника надавати йому правову допомогу з будь-яких питань у рамках цивільного, кримінального та адміністративного проваджень та трудового законодавства, у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі:

1.Проведення зустрічей, надання усних консультацій, з вивченням документів в офісі стосовно стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр молодіжного будівництва» пені за прострочення умов Договору № 30 МП від 23.12.2015 року старшим партнером адвокатського об`єднання «Аукторітас» ОСОБА_2 , із зазначенням вартості послуги 4500,00 грн. та кількість годин - 1;

2.Робота помічника юриста Адвокатського об`єднання «Аукторітас» в офісі стосовно стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр молодіжного будівництва» пені за прострочення умов Договору № 30 МП від 23.12.2015 року, із зазначенням вартості послуги - 1500 грн. та кількість годин - 2; але не виключно, незалежно від місця їх надання та галузі законодавства без обмежень процесуальних повноважень. Подальший розрахунок здійснюється за фактично наданою правовою (правничою) допомогою».

Як зазначено в даній Додатковій угоді № 1 від 12.11.2019 року, вказана правова допомога надана відповідно до замовленої замовником, яким за цією угодою є ОСОБА_1 , правової (правничої) допомоги. Як зазначено в п.3 Додаткової угоди, ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами. Ця Додаткова угода містить підпис від імені виконавця - АО «Аукторітас», а саме старшого партнера ОСОБА_2 , підпис замовника - ОСОБА_1 в додатковій угоді відсутній.

Як вказано в Акті №1 приймання наданої правової (правничої) допомоги від 12.123.2019 року до договору №130 від 12.11.2019 року, цей Акт складено про наступне: виконавець Адвокатське об`єднання «Аукторітас» надав, а замовник ОСОБА_1 прийняв наступну правову (правничу) допомогу, яка зазначена у вищевказаній Додатковій угоді № 1 від 12.11.2019 року. В Акті зазначено, що претензій щодо кількості та якості наданих послуг у сторони замовника немає. Цей Акт містить підпис від імені виконавця - АО «Аукторітас», а саме старшого партнера ОСОБА_2 , підпис замовника - ОСОБА_1 в Акті відсутній.

Як вбачається з Додаткової угоди № 2 від 12.12.2019 року до договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року, ця угода укладена між Адвокатським об`єднанням «Аукторітас» та ОСОБА_1 і укладена вона про те (п.1), щоб пункт 1.1. договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року підлягає викладенню у наступній редакції - «На умовах даного Договору замовник дає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання замовника надавати йому правову допомогу з будь-яких питань у рамках цивільного, кримінального та адміністративного проваджень та трудового законодавства, у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі:

1.Проведення зустрічей, надання усних консультацій, з вивченням документів в офісі стосовно стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр молодіжного будівництва» пені за прострочення умов Договору № 30 МП від 23.12.2015 року старшим партнером адвокатського об`єднання «Аукторітас» ОСОБА_2 , із зазначенням вартості послуги 13 500,00 грн. та кількість годин - 2;

2.Робота помічника юриста Адвокатського об`єднання «Аукторітас» в офісі стосовно стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр молодіжного будівництва» пені за прострочення умов Договору № 30 МП від 23.12.2015 року, із зазначенням вартості послуги - 2250 грн. та кількість годин - 3;

3.Аналіз правової ситуації, судової практики щодо стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання, із зазначенням вартості послуги - 3900 грн. та кількість годин -3;

4.Складання позовної заяви про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання, із зазначенням вартості послуги - 5200 грн. та кількість годин - 4, але не виключно, незалежно від місця їх надання та галузі законодавства без обмежень процесуальних повноважень. Подальший розрахунок здійснюється за фактично наданою правовою (правничою) допомогою».

Відповідно до даної Додаткової угоди № 2 від 12.12.2019 року, вказана правова допомога надана

відповідно до замовленої замовником, яким за цієї угодою є ОСОБА_1 , та наданої виконавцем правової (правничої) допомоги. Як зазначено в п.3 Додаткової угоди, ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами. Ця Додаткова угода містить підпис від імені виконавця - АО «Аукторітас», а саме старшого партнера ОСОБА_2 , підпис замовника - ОСОБА_1 в додатковій угоді відсутній.

Як вбачається з Акта №2 приймання наданої правової (правничої) допомоги від 02.07.2020 року до договору №130 від 12.11.2019 року, цей Акт складено про наступне: виконавець Адвокатське об`єднання «Аукторітас» надав, а замовник ОСОБА_1 прийняв наступну правову (правничу) допомогу, яка зазначена у вищевказаній Додатковій угоді № 2 від 12.12.2019 року. В Акті зазначено, що претензій щодо кількості та якості наданих послуг у сторони замовника немає. Цей Акт містить підпис від імені виконавця - АО «Аукторітас», а саме старшого партнера ОСОБА_2 , підпис замовника - ОСОБА_1 в Акті відсутній.

За змістом Рахунок-фактура № 071 від 02.07.2020 року є документом, за яким ОСОБА_1 необхідно сплатити Адвокатському об`єднанню «Аукторітас» 24850,00 грн. за отриману правову (правничу) допомогу відповідно до акту № 2 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року.

Як вбачається з Угоди до договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року від 03.07.2019 року, ця угода укладена між Адвокатським об`єднанням «Аукторітас» та ОСОБА_1 і укладена вона про наступне:

1.Керуючись п.8.6. договору про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року цей договір вважається розірваним на підставі письмового повідомлення виконавця замовником від 04.06.2020 року;

2.З моменту набрання чинності цією угодою зобов`язання сторін, що виникли з договору, припиняються і сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язами, що виникли з договору;

3.Обов`язки сторін, виконання яких сторонами розпочалося до моменту набрання чинності цією угодою, повинні бути виконані сторонами в повному обсязі;

4.Ця угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення її печатками сторін;

5.Ця угода складена при повному розумінні сторонами її умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із сторін;

6.Претензій щодо кількості та якості наданих послуг у сторони замовника немає;

7. Кінцевий рахунок надано замовнику у вигляді рахунку-фактури № 071;

8.Договір про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року вважається розірваним з моменту підписання цієї угоди».

Ця Угода містить підпис від імені виконавця - АО «Аукторітас», а саме старшого партнера ОСОБА_2 , підпис замовника - ОСОБА_1 в додатковій угоді відсутній.

02.07.2020 року ОСОБА_1 на адресу Адвокатського об`єднання «Аукторітас» було направлено письмову «Претензію в порядку досудового врегулювання спору», в якій вона повідомила про те, що вищевказані документи, які були нею отримані 02.07.2020 року в офісі Адвокатського об`єднання «Аукторітас», містять неправдиву інформацію, адже вона ніколи та в ні якій формі не давала конкретних замовлень в рамках договору № 130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року. Крім того, у даній претензії ОСОБА_1 , посилаючись на зазначені обставини, просила надати документи, якими підтверджується факт надання нею замовлень (конкретних завдань) АО «Аукторітас» на правничу допомогу за договором № 130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року та повернути сплачений нею та отриманий відповідачем аванс в сумі 6000,00 грн.

В зв`язку з неотриманням відповіді на претензію позивач звернулася до суду із даним позовом.

З Договору про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 як замовником та Адвокатським об`єднанням «Аукторітас» як виконавцем, вбачається, що цей договір був підписаний його сторонами і на час його підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних його умов, на час укладання договору волевиявлення учасників договору було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що не спростовано сторонами.

Як зазначено вище та вбачається із цього Договору, пунктом 1.1. Договору передбачено, що на умовах даного договору замовник дає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання замовника надавати йому правову допомогу з будь-яких питань у рамках цивільного, кримінального та адміністративного проваджень, у тому числі у справах про адміністративні правопорушення, незалежно від місця їх надання та галузі законодавства без обмежень процесуальних повноважень.

Пунктом п.2.1. Договору передбачено обов`язки виконавця за договором та зазначено про те, що виконавець зобов`язується надавати замовникові за його окремими письмовими або усними замовленнями (але не обмежуючись) можливу правову допомогу протягом строку дії цього договору.

Таким чином, із змісту зазначених положень Договору вбачається, що виконавець за договором, яким є Адвокатське об`єднання «Аукторітас», зобов`язується надавати замовнику ОСОБА_1 правову допомогу лише відповідно до завдання замовника, та за його окремими письмовими або усними замовленнями.

Разом з цим, відповідачем не надано доказів того, що під час дії Договору про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року, в тому числі до дати його розірвання з ініціативи замовника, позивачем ОСОБА_1 як замовником, надавалися Адвокатському об`єднанню «Аукторітас» як виконавцю, будь-які завдання чи окремі письмові або усні замовлення на надання їй правової допомоги з будь-яких питань, зокрема у рамках цивільного, кримінального та адміністративного проваджень, у тому числі у справах про адміністративні правопорушення, та з тих питань, що зазначені в Додатковій угоді №1 та додатковій угоді №2 в якості завдань замовника ОСОБА_1 . Не надано суду доказів і того, що зазначені в цих додаткових угодах та актах надані виконавцем послуги та виконана робота здійсненні саме на виконання завдань або замовлень ОСОБА_1 .

Як зазначено у п. 9.5. Договору про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року, угоди та додатки до цього договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами. Як зазначено у вказаних в Додаткових угодах № 1 та №2, ці Додаткові угоди набирають чинності з моменту їх підписання сторонами.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що Додаткова угода № 1 від 12.11.2019 року до договору №130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року; Акт №1 приймання наданої правової (правничої) допомоги від 12.12.2019 року до договору №130 від 12.11.2019 року; Додаткова угода № 2 від 12.12.2019 року до Договору № 130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року; Акт № 2 приймання наданої правової (правничої) допомоги від 02.07.2020 року до договору №130 від 12.11.2019 року; Угода від 02.07.2020 року до договору № 130 про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2019 року не підписані позивачем ОСОБА_1 , а містять лише підпис в графі «Виконавець» - Адвокатське об`єднання «Аукторітас» в особі старшого партнера ОСОБА_2 , тому ці документи не можна вважати належними доказами того, що відповідач як замовник виконав правову (правничу) допомогу саме за замовленням завданням та письмовими або усними замовленнями замовника ОСОБА_1 , в тому числі в рахунок здійсненої нею авансової оплати за такі можливі послуги в сумі 6000,00 грн. відповідно до квитанції № ТМ27-2901-ТК6Т-М4МР від 13.11.2019 року.

Зважаючи на те, що 04.06.2020 року позивачем було вручено керівнику відповідача ОСОБА_2 письмове повідомлення про розірвання Договору про надання правової (правничої) допомоги № 130 від 12.11.2019 року в односторонньому порядку, відповідно до положень п. 8.7. Договору про надання правової (правничої) допомоги № 130 даний Договір вважається розірваним з 05.07.2020 року, оскільки такий порядок розірвання договору в односторонньому порядку визначений саме п.8.7 цього Договору, і тому відповідно до ч.2 ст. 653 ЦПК України зобов`язання сторін за цим Договором припинилися з 05.07.2020 року, а отже відпала правова підстава володіння відповідачем грошовими коштами у вигляді сплаченого авансу в сумі 6000,00 грн., які належать позивачу. Зважаючи на викладене, відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, грошові кошти в сумі 6000,00 грн. підлягають поверненню відповідачем позивачу, як утримувані без достатньої правової підстави з їх стягненням на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до даних спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 757/16163/17-ц, постанові від 15.02.2019 року у справі № 910/21154/17.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 6000,00 грн.

Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано.

Крім зазначеного, позивач у позові просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., які вона понесла в зв`язку із зверненням до суду з позовом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано до позову копії Договору про надання правової допомоги від 28.01.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Август О.П.; Акту приймання-передачі наданих послуг від 28.09.2020 року; квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 28.09.2020 року.

Предметом наданого позивачем копії Договору про надання правової допомоги від 28.01.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Август О.П., є те, що «Замовник», яким є ОСОБА_1 , уповноважує, а «Виконавець» - адвокат Август О.П. приймає на себе зобов`язання представляти і захищати права та інтереси (здійснювати захист) «Замовника» як фізичної особи, в тому числі і фізичної особи-підприємця, на території України перед всіма фізичними та/або юридичними особами, у всіх органах (в тому числі судових і правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, податкових органах), підприємствах, установах і організаціях з усіма правами, що передбачені чинним законодавством України, в тому числі Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», Кримінально-процесуальним Кодексом України (1960 р.), Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства в Україні, Цивільним Кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України та Господарським процесуальним кодексом України.

28.09.2020 року було складено Акт приймання-передачі наданих послуг, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 та адвокат Август О.П. підписали цей Акт до договору про надання правової допомоги від 28.01.2019 року про наступне: 1) виконавець передав, а замовник прийняв наступні послуги: вивчення законодавства, підготовка та написання позовної заяви про стягнення коштів з АО «Аукторітас»; 2) вартість наданих виконавцем послуг з урахуванням обсягів проведеної роботи складає 3000,00 грн.; замовник підтверджує, що якість наданих виконавцем послуг його повністю влаштовує та задовольняє; 4) замовник не6 має претензій щодо вартості та обсягу наданих йому послуг.

Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 28.09.2020 року, адвокатом Август О.П. прийнято від ОСОБА_1 3000,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 28.01.2019 року.

Разом з цим, позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), що не відповідає приписам ч.ч.2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України.

Крім того, пунктом 3 ч.2 вищевказаного Договору про надання правової допомоги від 28.01.2019 року передбачено, що «Замовник» зобов`язується заплатити виконавцю гонорар у розмірі та в порядку, визначеними додатковою угодою до цього Договору.

Разом з цим, така додаткова угода до цього Договору про надання правової допомоги від 28.01.2019 року, якою було б визначено розмір та порядок сплати гонорару замовником виконавцю послуг за надання правової допомоги, суду не надана. Положення Договору про надання правової допомоги від 28.01.2019 року інформацію щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, не містять, як не містять інформацію про те, що цей Договір укладено між його сторонами для представництва позивача саме у цій справі.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12-16, 19, 76-82, 141, 259, 263- 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Адвокатського об`єднання «Аукторітас» про стягнення коштів, - задовольнити частково.

Стягнути з Адвокатського об`єднання «Аукторітас», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 6000,00 грн. (шість тисяч гривень) безпідставно набутих коштів.

Стягнути з Адвокатського об`єднання «Аукторітас», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені нею витрати по справі за сплати судового збору в сумі 840 грн. 40 коп.

В задоволенні решти частини позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева