Провадження № 6/761/2541/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Горбань К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлушенко Г.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Метлушенко Г.О. звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що На виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження № 64869132 до складу якого входить три виконавчих провадження. Виконавче провадження № 58462494 з примусового виконання постанови № 53449515, виданої 21.01.2019 Шевченківським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 330 760,44 грн., виконавче провадження № 60447974 з примусового виконаня виконавчого листа № 761/20919/19, виданого 22.10.2019 Шевченківським районим судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 5 714 462,86 грн. та виконавче провадження № 62138941 з примусового виконання виконавчого листа № 761/27620/19, виданого 16.03.2020 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 1 452 804,55 грн. Загальна сума боргу з урахуванням виконавчого збору станом на 28.10.2021 складає 8 146 043, 45 грн.

Копії постанов про відкриття вищезазначених виконавчих проваджень направлено боржнику для виконання (за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 ) та стягувачам до відома. На виклик державного виконавця боржник ОСОБА_1 02.03.2021 з`явився до Відділу та зобов`язався сплачувати щомісячно орієнтовно 10000 грн. Станом на 28.10.2021 боржником на депозитний рахунок Відділу сплачено кошти у розмірі 69333,35 грн. Кошти у розмірі 30000 перераховані на користь держави, як виконавчий збір в межах виконавчого провадження № 58462494.

02.06.2021 до Відділу надійшло клопотання стягувана по виконавчому провадженню № 62138941 ОСОБА_3 про звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Посилаючись на викладене, державний виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, покладених судовим рішенням.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Інші учасники судового розгляду про дату, час і місце розгляду справи не повідомлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положень п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Положеннями п. 2 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, має обов`язково містити, зокрема, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що На виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження № 64869132 до складу якого входить три виконавчих провадження. Виконавче провадження № 58462494 з примусового виконання постанови № 53449515, виданої 21.01.2019 Шевченківським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 330 760,44 грн., виконавче провадження № 60447974 з примусового виконаня виконавчого листа № 761/20919/19, виданого 22.10.2019 Шевченківським районим судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 5 714 462,86 грн. та виконавче провадження № 62138941 з примусового виконання виконавчого листа № 761/27620/19, виданого 16.03.2020 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 1 452 804,55 грн.

Загальна сума боргу з урахуванням виконавчого збору станом на 28.10.2021 складає 8 146 043, 45 грн.

Постанову про відкриття виконавчого провадження № 58462494 винесено державним виконавцем 22.02.2019, постанову про відкриття виконавчого провадження № 60447974 винесено державним виконавцем 30.10.2019, постанову про відкриття виконавчого провадження № 62138941 винесено державним виконавцем 22.05.2020.

Копії постанов про відкриття вищезазначених виконавчих проваджень направлено боржнику для виконання (за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 ) та стягувачам до відома.

В порядку примусового виконання рішення суду встановлено, що за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно відповіді ДФС України боржник має відкриті рахунки в банківських установах, кошти на яких або відсутні або заарештовані на виконання інших виконавчих документів.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру за боржником земельні ділянки не зареєстровані.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно зареєстроване за боржником відсутнє.

На виклик державного виконавця боржник ОСОБА_1 02.03.2021 з`явився до Відділу та зобов`язався сплачувати щомісячно орієнтовно 10000 грн.

Згідно відповідей ДФС України та ПФУ боржник довготривалий час офіційно не був працевлаштований, пенсію не отримує.

На повторний запит до ДФС України надано відповідь, згідно якої встановлено, що боржник працевлаштований в ТОВ «ВІАЛАЙФ УКРАЇНА», у зв`язку з чим, державним виконавцем 18.03.2021 направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника для виконання. Кошти стягнуті з боржника згідно зазначеної постанови до Відділу не надходили, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Відділу не поверталась.

Виходом державного виконавця 27.05.2021 за адресою: АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника, потрапити до вищезазначеної квартири не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив.

Станом на 28.10.2021 боржником на депозитний рахунок Відділу сплачено кошти у розмірі 69333,35 грн.

Так, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; подання виконавцю протягом паяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Таким чином, до подання державним виконавцем не було долучено жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_4 у виконавчому провадженні має намір ухилятись від виконання судового рішення шляхом залишення території України. Сам факт не виконання в добровільному порядку рішення суду судів та відсутність грошових коштів або майна, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в його виконанні.

При цьому, згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, державний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

Крім того, не надано виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Крім того, судом враховано, що обмеження у праві виїзду за межі України може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості, проте наявні у справі матеріали не містять жодних даних про те, що встановлення такого обмеження якимось чином цьому посприяє.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлушенко Г.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено: 21.12.2021 року.