Справа № 344/5156/20
Провадження № 22-ц/4808/451/21
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Пацаган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену суддею Ковалюк І.П. 1 лютого 2021 року в м. Івано-Франківську у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення з відповідачів в користь позивача завданої шкоди (збитків) пропорційно до їх вини та обов`язку її відшкодувати у розмірі 42284,26 коп., з яких: 20392,13 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, 20392,13 грн. - вартість втрати товарної вартості даного автомобіля, 1500 грн. - витрати за послуги експерта.

04.11.2020 року представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Андрусенком І.Я. подано до суду клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. Клопотання мотивовано тим, що внаслідок ДТП ОСОБА_2 були завдані збитки у сумі 40784 грн., які включають вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на 03.05.2018 року, що становить 20392,13 грн., та вартість втрати товарної вартості, що становить 20392,13 грн. Розмір завданого збитку підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №121 від 03.05.2018 року. Даний висновок експерта було складено експертом Романюком Василем Костянтиновичем. У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 посилається на те, що під час складання Висновку експерта №121 експертом ОСОБА_3 не дотримано і порушено вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року. Враховуючи наведене та для визначення вартості відновлювального ремонту, вартості втрати товарної вартості транспортного засобу, вартості відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу заднього бампера, із заміною молдингу заднього бампера лівого та із заміною ліхтаря заднього лівого зовнішнього, вважає за необхідне призначити вказану експертизу.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 1 лютого 2021 року клопотання задоволено. Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: яка вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу заднього бампера транспортного засобу Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, який належить ОСОБА_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.05.2018 року о 15 год. 35 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Мазепи?; яка вартість втрати товарної вартості транспортного засобу Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, який належить ОСОБА_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.05.2018 року о 15 год. 35 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Мазепи, внаслідок ремонту заднього бампера?; яка вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу заднього бампера, із заміною молдингу заднього бампера лівого та із заміною ліхтаря заднього лівого зовнішнього, транспортного засобу Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, який належить ОСОБА_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.05.2018 року о 15 год. 35 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Мазепи?; яка вартість втрати товарної вартості транспортного засобу Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, який належить ОСОБА_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.05.2018 року о 15 год. 35 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Мазепи, внаслідок ремонту заднього бампера, із заміною молдингу заднього бампера лівого та із заміною ліхтаря заднього лівого зовнішнього? Проведення судової експертизи доручено експертам Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку. Витрати по проведенні експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 . Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин справи, а також з недоведенням обставин, які суд вважав встановленими. На її думку оскаржувана ухвала суду є дискремінаційною по відношенню до сторони відповідача.

Так, вважає, що судом не було взято до уваги те, що ще станом на 25.07.2018 року автомобіль Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску був повністю відремонтований. А також не дано оцінки наявному в матеріалах справи повідомленню ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про неможливість проведення дослідження у зв`язку з тим, що позивачем ОСОБА_2 на час огляду його автомобіля пошкодження були усунуті, тобто не збережені.

Натомість судом першої інстанції не перевірено та не досліджено клопотання позивача в частині того, яким чином і в який спосіб позивач має намір провести автотоварознавчу експертизу за обставин відсутності збереження на його автомобілі слідів пошкоджень внаслідок ДТП, а також проігноровано, що відповідно до п. 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Також вважає, що питання, винесені судом на вирішення судової автотоварознавчої експертизи, можуть бути з`ясовані без проведення експертизи, на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, зокрема, Висновку №121 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 03.05.2018 року, Висновку №121 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 21.05.2018 року, які були оформлені та виготовлені ще до проведення відновлювального ремонту автомобіля.

Зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вдався до безпідставного затягування розгляду справи та передав на дослідження експерта не визначення вартості матеріального збитку автомобіля в цілому, а тільки окремих його елементів, вузлів чи агрегатів, що не передбачено Методикою. Також вважає, що судом не зазначено фактичні підстави призначення такої експертизи, не мотивовано доцільності зупинення провадження у справі з підстав проведення експертизи.

На її думку при винесенні оскаржуваної ухвали має місце порушення принципу змагальності сторін, оскільки для дослідження наявних висновків автотоварознавчого дослідження достатньо правових знань, а не спеціальних.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 1 лютого 2021 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представником позивача - адвокатом Андрусенком І.Я. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що та обставина, що автомобіль було відремонтовано, не заважає встановленню розміру майнової шкоди на підставі висновку експерта. Матеріали справи не містять висновку експерта щодо втрати товарної вартості ТЗ після його відновлення. А визначити таку вартість може лише особа, яка володіє спеціальними знаннями, тобто експерт.

Зазначає, що у даній ситуації факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами і ніким не оспорюється, винна особа притягнута до адміністративної відповідальності. Також в матеріалах адміністративної справи у схемі ДТП зазначено приблизний опис пошкоджень автомобіля. Крім того наявний висновок експерта до відновлення пошкоджень ТЗ. Таким чином незбереження ТЗ до приїзду аварійного комісара за умови наявності фактичної можливості щодо встановлення як самого факту настання страхового випадку, так і його обставин за допомогою інших джерел, не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Після ДТП ОСОБА_2 звернувся до своєї страхової компанії ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», оскільки ОСОБА_1 покинула місце ДТП і не повідомила у якій страховій компанії застрахована цивільно-правова відповідальність власника ТЗ ЗАЗ ЛАНОС. І саме у страховій компанії ОСОБА_2 повідомили, щоб він зробив експертизу пошкоджень свого ТЗ, і після цього може його ремонтувати.

Вважає, що відповідь на питання щодо того, яким чином і в який спосіб потрібно провести автотоварознавчу експертизу за обставин відсутності збереження на автомобілі слідів пошкоджень внаслідок ДТП, має надати експерт.

Оскільки на даний час транспортний засіб відновлено, тому й необхідно встановити розмір шкоди у вигляді втрати товарної вартості автомобіля після його ремонту.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та її представник - адвокат Дворський В.М. доводи апеляційної скарги підтримали з мотивів, наведених у ній.

Позивач та представник позивача, представник приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином.

Представник відповідача - Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності. Зазначив, що апеляційну скаргу підтримує. Вважає, що питання, поставлені судом у оскаржуваній ухвалі, а саме визначення вартості відновлювального ремонту окремих вузлів і агрегатів автомобіля не визначені і не передбачені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та представника апелянта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання представника позивача - адвоката Андрусенка І.Я. про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, зокрема підтвердження чи спростування позовних вимог, визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та вартості втрати його товарної вартості, потрібні спеціальні знання. А наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження відповідач ОСОБА_1 вважає таким, що постановлений при неправильному застосуванні методики товарознавчої експертизи. Таким чином наявні підстави для призначення в справі автотоварознавчої експертизи.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що 03.05.2018 року о 15:35 год. в м. Івано-Франківську мало місце ДТП за участю автомобіля ЗАЗ ЛАНОС, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , та автомобіля позивача Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду від 06.06.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено стягнення у виді 340 грн. штрафу. Транспортний засіб ЗАЗ ЛАНОС, д.н.з. НОМЕР_2 застрахований у ПАТ НАСК «Оранта» згідно полісу №АМ770172, а Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску - у ПрАТ «УАСК АСКА» згідно полісу №АМ7784855, яка на час укладення договору та ДТП була учасником угоди про пряме врегулювання збитків. Однак ПрАТ «УАСК АСКА» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що він не зберіг пошкоджений автомобіль у тому ж стані після ДТП до приїзду аварійного комісара, а самостійно його відремонтував, а ПАТ НАСК «Оранта» відмовила йому, оскільки він звернувся до них із заявою про страхове відшкодування з порушенням річного терміну. ОСОБА_1 також не відшкодувала позивачу завдану шкоду.

Посилаючись на висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №121 від 03.05.2018 року, позивач вважає, що вказаною ДПТ йому було завдано збитки у сумі 40784,26 коп., з яких: 20392,13 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, 20392,13 грн. - вартість втрати товарної вартості автомобіля, які просив стягнути з відповідачів пропорційно до їх вини та обов`язку відшкодування.

В поданому відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 зазначає, що Висновок №121 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 03.05.2018 року є суперечливим, сумнівним та неоднозначним, складеним з порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі №573/1677/18.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (стаття 7-1 ЗУ «Про судову експертизу»).

Згідно із частиною третьою статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із ч.ч. 3-5 статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 року за №705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) (далі - Рекомендації).

Пунктом 2 розділу IV Рекомендацій передбачено, що основними завданнями автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи є: визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього. Перед автотоварознавчою та транспортно-товарознавчою експертизою можуть ставитись також питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов`язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів.

Орієнтовний перелік вирішуваних питань включає, зокрема, питання: яка ринкова вартість КТЗ на дату оцінки?; яке значення становить величина втрати товарної вартості КТЗ на дату оцінки?; яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику КТЗ унаслідок (зазначається подія, що призвела до матеріальної шкоди) на дату оцінки (зазначається дата, на яку оцінюється вартість)?

На дослідження експерту надаються КТЗ та документація, що стосується його реєстрації, матеріали розслідування події, що призвела до матеріальної шкоди, а також документи, у яких зафіксовані інші вихідні дані, необхідні для вирішення поставленого питання.

Згідно п.п. 4.1-4.3 Інструкції керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи. Якщо в експертній установі не проводяться певні види експертиз та відсутні фахівці з певної галузі спеціальних знань, керівник експертної установи повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), та повертає матеріали справи без виконання. Якщо в одному документі про призначення експертизи (залучення експерта) є питання, що стосуються різних видів експертиз, не пов`язаних між собою, керівник установи визначає, які питання підлягають вирішенню у відповідному підрозділі та послідовність їх виконання. Якщо отримані матеріали оформлені з порушеннями, які виключають можливість організації проведення експертизи, керівник експертної установи терміново у письмовій формі повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). Якщо орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), не вживає належних заходів для усунення цих перешкод, керівник експертної установи по закінченні тридцяти календарних днів з дня направлення повідомлення повертає йому (їй) матеріали.

Таким чином, беручи до уваги наведені норми права, а також предмет та підстави позову, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про призначення по справі автотоварознавчої експертизи. При цьому поставлені на вирішення експерта питання стосуються даних, які входять в предмет доказування у справі.

Щодо доводів апелянта про те, що ще станом на 25.07.2018 року автомобіль Mercedes Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску був повністю відремонтований, відповідно до п. 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження, то слід зазначити, що вказана Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Проте така не регламентує визначення втрати товарної вартості КТЗ. А згідно абз. 2 п. 8.4 Методики у разі визначення вартості матеріального збитку враховується фактичний технічний стан складових частин КТЗ до події (ДТП, страховий випадок, стихійне лихо, протиправні дії, розукомплектування тощо).

При цьому матеріали даної цивільної та адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містять зазначення обставин ДТП та опис пошкоджень автомобіля позивача, а отж е наявні вихідні дані для проведення експертного дослідження.

Що стосується посилань апелянта на те, що винесені судом на вирішення судової автотоварознавчої експертизи питання можуть бути з`ясовані без проведення експертизи, на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, зокрема, Висновку №121 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 03.05.2018 року, то апеляційний суд зазначає, що такий не дає відповіді на всі поставлені в оскаржуваній ухвалі експерту питання. Крім того, в суді першої інстанції саме апелянтом було заявлено, що такий висновок викликає в неї сумнів щодо його правильності.

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, та призначення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 1 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Л.В. Василишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 22 березня 2021 року.