РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/55/21
Провадження № 2/327/40/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2021 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Антіпової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Літвінової Т.А.
за відсутності осіб, які повинні приймати участь у справі,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Розівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Розівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, третя особа: Розівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати за нею, ОСОБА_1 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне, Розівського району, Запорізької області, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 7,99 гектарів, розташовану на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільне, Розівського району, Запорізької області, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 035264, виданого 14 серпня 2001 року Вишнюватською сільською радою Розівського району Запорізької області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 382.
В обґрунтування зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільне, Розівського району, Запорізької області у віці 78 років помер її рідний брат ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,99 гектарів, розташовану на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 035264, виданого 14 серпня 2001 року Вишнюватською сільською радою Розівського району Запорізької області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 382. За життя спадкодавцем не був складено заповіт. Після смерті ОСОБА_2 позивачка стала єдиною спадкоємицею другої черги за законом, в зв`язку з чим у встановлений законом строк звернулася до Розівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу № 60/2020 за номером у спадковому реєстрі 65924596, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку та неможливість отримання його дубліката, видача свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно у Розівській державній нотаріальній конторі виявилось неможливим, про що державним нотаріусом 02 грудня 2020 року було винесено відповідну постанову, а тому позивач вимушена була звернутися до суду з відповідною позовною заявою.
Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 25.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження на 17 березня 2021 року з викликом учасників справи. Окрім цього, даною ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано з Розівської державної нотаріальної контори спадкову справу № 60/2020 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 20,21).
На виконання вищезазначеної ухвали суду завідувачем Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. надано суду копії спадкової справи № 60/2020 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 28-40).
В підготовче судове засідання 17 березня 2021 року позивач не з`явилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, відповідно до наданої суду заяви просила проводити розгляд справи за її відсутності, обставини, викладені в позові підтверджує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.42).
Відповідач в особі представника Розівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області в підготовче судове засідання 17 березня 2021 року також не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнають, не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с.41).
Представник третьої особи: Розівської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання 17 березня 2021 року також не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 27).
Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність позивача, представника відповідача та представника третьої особи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи із ухваленням рішення в підготовчому засіданні.
Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні в ній докази, матеріали спадкової справи, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Виходячи з положень, викладених в частині 1 статті 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільне, Розівського району, Запорізької області у віці 78 років помер брат позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 09 січня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 6).
Факт кровного споріднення позивача із померлим ОСОБА_2 належно підтверджується відповідними свідоцтвами: про народження ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , виданим 14 липня 1939 року відділом актів громадянського стану народного комісаріату внутрішніх справ СРСР Куйбишевського району Запорізької області, відповідно до якого в графі «батько» записаний « ОСОБА_4 » (російською), в графі мати записана « ОСОБА_5 » (російською) (а.с.7); записом акта про народження № 21 від 19 квітня 1941 року, відповідно до відомостей якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , в графі «батько» записаний « ОСОБА_4 » (російською), в графі мати записана « ОСОБА_5 » (російською)(а.с.10); свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 , виданим 24 травня 1978 року відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського району Запорізької області, відповідно до якого прізвище дружини після укладення шлюби зазначене « ОСОБА_8 » (а.с.8).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,99 гектарів, розташовану на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №035264, виданого 14 серпня 2001 року Вишнюватською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 382 (а.с. 13,14)
За життя спадкодавця ним не був складений заповіт.
Після смерті ОСОБА_2 позивач є єдиною спадкоємицею другої черги за законом, через відсутність інших спадкоємців, що підтверджується матеріалами цивільної справи та матеріалами спадкової справи № 60/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 28-40).
Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його дід та баба як з боку батька, так і з боку матері.
Так, у встановлений законом строк позивачка, як єдиний спадкоємець, звернулася до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу № 60/2020 за номером у спадковому реєстрі 65924596, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.06.2020 року (а.с. 11,30 зворотній бік).
30.11.2020 року позивач звернулася до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , проте державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності у позивача правовстановлюючих документів на земельну ділянку та неможливість отримання його дубліката (а.с. 12, 40).

Відповідно до 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Абзацом 2 ч. 2 ст. 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
За правилами ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації таких прав.
Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 60/2020, копії яких оглянуті та досліджені судом у судовому засіданні, 06 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її брата ОСОБА_6 (а.с. 29).

Відповідно до копій матеріалів спадкової справи № 60/2020, інших спадкоємців першої та другої черги, окрім позивача ОСОБА_1 не встановлено (а.с.28-40).

З матеріалів справи вбачається, що оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку був втрачений, що підтверджується оголошенням, розміщеним 20 лютого 2021 року в Розівській районній газеті Роз-інформ № 8 (1334), про втрату державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Вишнюватської сільської ради від 25 січня 2001 року №4, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 382 від 14 серпня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 16).
Проте, виготовлення, видача та реєстрація державних актів (дублікатів) з 01 січня 2013 року не передбачена.
З відповіді на адвокатський запит відділу у Розівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за № 0-8-0.34-1207/113-20 від 21 грудня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП 035264, виданого на підставі рішення Вишнюватської сільської ради від 14 серпня 2001 року за № 4, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 14.08.2001 за №382, належала земельна ділянка площею 7,99 га ріллі, розташована на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області за межами населених пунктів. Цільове використання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельній ділянці не присвоєний (а.с. 13).
Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що у позивача виникли труднощі із оформленням у встановленому законом порядку своїх прав на спадщину за законом після смерті її брата ОСОБА_6 в зв`язку із неможливістю отримання дубліката правовстановлюючого документа на земельну ділянку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Встановлені обставини справи сторони визнали, їх не оспорювали, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню.
Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 77-81, 82, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне, Розівського району, Запорізької області, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 7,99 гектарів, розташовану на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільне, Розівського району, Запорізької області, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 035264, виданого 14 серпня 2001 року Вишнюватською сільською радою Розівського району Запорізької області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 382.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду відповідно до частин 1 та 2 ст. 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2021 року.

Суддя: Т.А. Антіпова