18.03.2021 Єдиний унікальний номер 205/2194/21
Провадження № 2-н/205/151/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Дніпровський Електровозобудівний завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2021 року до суду надійшла вищевказана заява.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З норми вказаної статті, вбачається, що заявник має право звернутися про стягнення саме нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати. Вказана заборгованість має бути безспірною та підтверджена відповідними доказами.

Пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України (якою встановлено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу) передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, в підтвердження суми, яка стягується, повинен бути наданий належним чином оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та документів доданих до неї, заявник просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 51 278 грн. 96 коп., однак до заяви про видачу судового наказу долучена довідка від 16.09.2020 року № 550, видана виконуючим обов`язки головного бухгалтера Прокопенко І.М., де зазначено, що з лютого 2018 року по жовтень 2019 року нарахування заробітної плати ОСОБА_1 подані до юстиції, що унеможливлює встановити період часу з якого підлягає стягненню нарахована, але не виплачена заробітня плата.

У прохальній частині заяви про видачу судового наказу заявником також не зазначено, за який період часу підлягає стягненню зазначена заборгованість.

Пунктом 4 частини 2 статті 163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Отже, із прохальної частини заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 не вбачається, за який саме період часу утворилася зазначена у заяві заборгованість, у зв`язку із чим вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

При цьому, звертаю увагу, що згідно із вимогами ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення із такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163,164, 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Дніпровський Електровозобудівний завод» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у видачі судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко

.