Справа № 464/4562/20
пр.№ 2/464/423/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2021 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Максимець Б.А.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача Вербенко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр», Голови комісії з припинення Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер»Квасній Р. про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправним та скасування наказу №71-к від 30.06.2020 Голови комісії з припинення КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер»в частині звільнення ОСОБА_3 , лікаря-уролога; про поновлення на посаді, рівнозначній лікаря-уролога; про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування судових витрат і витрат на правову допомогу.

Позов мотивує тим, що згідно наказу № 1-к від 02.01.2019 позивач зарахований по переводу на посаду лікаря-уролога диспансерного фтизіатричного відділення Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер".

30.06.2020 згідно наказу № 71-к ОСОБА_3 звільнений від займаної посади у зв`язку із припиненням КЗ ЛОР «Львівський обласний проти туберкульозний диспансер» в результаті реорганізації шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіонульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр», у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці, скороченням штату працівників та неможливістю подальшого працевлаштування відповідно до ч. 1 ст. 40 КЗпІІ України. Підставою для видання наказу № 71-к стали: рішення Львівської обласної ради XX чергової сесії У1І скликання від 10.09.2019 № 874 «Про реорганізацію фтизіатричної служби у Львівській області», наказ ЛОР УМСВ від 18.03.2020 № 80-3 «Про комісію з припинення КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер»; персональне попередження про можливе майбутнє вивільнення від 01.10.2019.

01 жовтня 2019 року ОСОБА_3 отримав персональне попередження про можливе майбутнє вивільнення. Даним персональним попередженням позивача також повідомлялось, що після затвердження нового штатного розпису адміністрацією Центру легеневого здоров`я, йому будуть запропоновані посади а межах його спеціалізації та кваліфікації. Проте, вакантні посади йому запропоновані не були. Оцінка його переважного права на залишення на роботі не проводилась, згода профспілкової організації на його звільнення надана не була.

З 02.07.2020 по 23.07.2020 позивач знаходився на амбулаторному лікуванні. Вважає наказ Голови комісії з припинення Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» про звільнення № 71-К від 30.06.2020 протиправним, незаконним та просить його скасувати.

Крім того, просить поновити його на посаді, рівнозначній лікаря-уролога диспансерного фтизіатричного відділення КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.06.2020, відшкодувати судові витрати і 40 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 26.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 28.09.2020 позов залишено без руху, надано позивачу строк для усуненн недоліків - сплати судового збору.

25.09.2020 від відповідача КНП ЛОР «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально - діагностичний центр» до суду надійшов відзив на позов, позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позову.

07.10.2020 позивач усунув недоліки і ухвалою від 16.10.2020 розгляд справи продовжено, призначено судове засідання на 04.11.2020.

Позивач в судовому засіданні 18.02.2021 позов підтримав з мотивів, викладених у позові, просить врахувати, що за спеціальністю може працювати на посадах лікаря-уролога, лікаря-отоларинголога, лікаря-статиста, лікаря-методиста. Натомість, Центром легеневого здоров`я йому не запропоновано жодної вакантної посади. Просить позов задоволити.

Представник позивача - адвокат Орлов Ю.С. у вступному слові позов підтримав, дав пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви. Додатково зазначив, що відповідач Центр легеневого здоров`я як правонаступник КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер», зобов`язаний був запропоновувати позивачу для заміщення будь-які вакантні посади. В штаті Центру легеневого здоров`я передбачено наявність посади за спеціальністю позивача: лікар-уролог, лікар- отоларинголог, а також інші посади, на яких міг би працювати позивач, зокрема: лікар статист, лікар-методист, інше. Ствердив, що позивач є членом профспілкової організації КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер», а отже відповідно до вимог ст. 43 КзпП України, звільнення позивача могло відбутись за умови отримання відповідної згоди профспілкової організації. Просив позов задоволити в повному об`ємі, поновити позивача на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до наданого розрахунку з 30.06.2020 по день ухвалення судового рішення в розмірі 98 735,18 грн. Крім того, на думку представника позивача, жодних наказів відділом охорони здоров`я виконавчих органів Львівської обласної ради не виносилось, що вказує про відсутність змін в організації виробництва і праці, про відсутність скорочення штатної чисельності працівників.

Представник позивача - адвокат Попович Н.І. в судовому засіданні позов підтримала, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреності, у вступному слові позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що звільнення позивача проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до рішення Львівської обласної ради ХХ чергової сесії VІІ скликання від 10.09.2019 № 874 «Про реорганізацію фтизіатричної служби у Львівській області», комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» був припинений в результаті проведеної реорганізації, шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр». Припинення діяльності комунального закладу зумовлено стартом другого етапу медичної реформи. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №391 затверджено вимоги до надавача послуг медичного обслуговування населення, з яким головними розпорядниками бюджетних коштів укладаються договори про медичне обслуговування населення. Крім того, внесено зміни до ряду норматичних актів, відповідно до яких змінюється система фінансування закладів охорони здоров`я, комунальні заклади охорони здоров`я перетворені у комунальні некомерційні підприємства. Наполягає, що станом на час приєднання 27.07.2020, штатний розпис припиненої юридичної особи КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» не передбачав трудових відносин із будь-якими працівниками. Всі працівники звільнені 30.06.2020 в зв`язку із скороченням штатів комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» в повному складі. В зв`язку з чим оцінка переважного права позивача на залишення на роботі не проводилась. До штатного розпису Центру легеневого здоров`я не були включені посади в зв`язку із приєднанням КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер». Наявні посади лікаря-уролога, лікаря-отоларингола в штатному розписі Центру легеневого здоров`я не були вакантними, їх обіймали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Зазначає, що у Центра легеневого здоров`я не виникло зобов`язання пропонувати позивачу вакантні посади для заміщення, оскільки Центр легеневого здоров`я набув прав та обов`язків КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» після звільнення позивача. Також зазначив, що позивач вибув з членів профспілкової організації з січня 2020 року, не сплачував членські внески. Тому звільнення ОСОБА_3 з роботи було можливим провести без отримання згоди профспілкової організації.

Представник відповідача - Голови комісії з припинення КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» Квасній Р. за викликом суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності цього відповідача, повідомленого належно.

Заслухавши вступні слова учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_3 02.10.2019 зарахований по переводу на посаду лікаря - уролога диспансерного фтизіатричного відділення Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» , Наказ №1-к. (а.с.16-19)

Рішенням Львівської обласної ради від 10.09.2019 № 874 «Про реорганізацію фтизіатричної служби у Львівській області», вирішено припинити КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер», шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр». (а.с.10-12)

Позивача ОСОБА_3 як лікаря уролога персонально попереджено про можливе майбутнє вивільнення під розписку в зв`язку із скороченням посади, яку він займав. Зазначено, що вакантні посади йому будуть запропоновані після затвердження нового штатного розпису адміністрацією комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр». З даним попередженням ОСОБА_3 ознайомлений 01.10.2019 (а.с.13)

З повідомлення від 27.09.2019 вбачається, що директор КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер просить провести засідання профспілкової організації та адміністрації КНП ЛОР «РФПКДЦ» з проведення консультації та вироблення заходів, спрямованих на пом`якшення несприятливих наслідків звільнення працівників у зв`язку з припиненням КЗ ЛОР «ЛОПТД» (а.с.23) В передбачений Законом строк органом первинної профспілкової організації не було повідомлено про прийняте рішення за результатами розгляду подання, а відтак, відповідно до ст.43 КЗпП України, вважається, що такий дав згоду на розірвання трудового договору.

З наказу № 69-В від 30.06.2020 «Про припинення комунального закладу ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» вбачається, що на виконання рішення Львівської обласної ради від 10.09.2019 № 874 вирішено видати наказ про вивільнення 174 (ста сімдесяти чотирьох працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку з скороченням штату працівників з 01.07.2020, а також щодо інших дій, необхідних для забезпечення процедури реорганізації. (а.с.69)

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 , лікар-уролог, звільнений з роботи з 01.07.2020 у зв`язку з зміною в організації виробництва і праці, скороченням штату працівників та неможливістю подальшого працевлаштування згідно п.1 ст.40 КЗпП України, підстава - наказ Про звільнення працівників 1 фтизіатричного відділення у зв`язку зі скороченням штату працівників від 30.06.2020 № 71-К. (а.с.9)

З акту Про передачу трудових книжок працівників від 18.07.2020 вбачається, що позивач ознайомлений з наказом звільнення та отримав трудову книжку 24.07.2020.

З`ясовано, що КЗ ЛОР Львівський обласний протитуберкульозний диспансер припинено в результаті реорганізації, шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр, 27.07.2020.

Встановлено, що погоджено штатний розпис КНП «ЛРФКЛДЦ» з 01.07.2020, де зокрема, передбачено посаду лікаря-уролога, лікаря- отоларинголога (кількість штатних посад 0,5), які зайняті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Із затвердженого та введеного в дію штатного розпису структури та штатної чисельності працівників у Центрі легеневого здоров`я не передбачено посад лікаря - уролога чи лікаря- отоларинголога.

Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою (ч.2 ст. 2 КЗпП України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (ч.4 ст.36 КЗпП України)

Відповідно до положень ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення .

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Частиною першою ст. 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (ч. 2 ст. 42 КЗпП України).

Тобто, застосування положень ст. 42 КЗпП України можливе серед працівників обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади.

Повноваження щодо призначення та визначення обсягу необхідної кваліфікації працівника на ту чи іншу посаду належить власнику або уповноваженому ним органу. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування) (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 756/5243/17).

Як встановлено судом та вбачається з вищеописаних доказів, у зв`язку з припиненням шляхом приєднання КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» до КНП ЛОР «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клнічний лікувально-діагностичний центр» відбулись зміни в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення лікарів вузької спеціалізації, чисельності та штату працівників, крім фтизіатрів.

З огляду на встановлені обставини справи, суд доходить переконливого висновку про те, що КЗ ЛОР Львівський обласний протитуберкульозний диспансер не було допущено порушень вимог ст. 40 КЗпП України. Посада лікаря-уролога, яку займав позивач, підлягала скороченню. Позивач належним чином попереджений про його наступне вивільнення раніше ніж за 2 місяці до дати звільнення. При звільненні позивача відсутні підстави для проведення оцінки його переважного права на залишення на роботі, в порядку ст. 42 КЗпП України, оскільки звільненню підлягали обидві особи, які займали посаду лікаря-уролога в КЗ ЛОР Львівський обласний протитуберкульозний диспансер, тобто таку ж яку займав позивач ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на таке положення Закону, суд вважає, що вакантні посади могли бути запропоновані позивачу до дня його звільнення, 30.06.2020 на КЗ ЛОР Львівський обласний протитуберкульозний диспансер. Враховуючи те, що юридична особа КЗ ЛОР Львівський обласний протитуберкульозний диспансер була припинена 27.07.2020, тому підстав для надання позивачу пропозицій іншої роботи в Центрі легеневого здоров`я не було.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові від 12.08.2020, у справі № 753/3889/17, а саме, встановивши, що у відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці, а саме, скорочення чисельності штату працівників, позивач попереджався про наступне вивільнення за два місяці з дати його попередження, з моменту попередження про наступне вивільнення та до дати звільнення у відповідача були відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу за його кваліфікацією та освітнім рівнем, тому суди прийшли обгрунтованого висновку, що відповідачем не порушено вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, судом не встановлено порушення прав позивача при звільненні, обставини, на які позивач посилався не знайшли підтвердження в судовому засіданні та спростовані наявними в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що у зв"язку з припиненням діяльності у відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці, відбулось скорочення чисельності штату працівників, позивач попереджався про наступне вивільнення за два місяці з дати його попередження, з моменту попередження про наступне вивільнення та до дати звільнення у відповідача були відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу за його кваліфікацією та освітнім рівнем - лікаря- уролога, лікаря-отоларинголога. Тому суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника.

Крім того, суд приймає доводи представника відповідача про те, що позивач на день звільнення не був членом профспілкової організації КЗ ЛОР Львівський обласний протитуберкульозний диспансер, що підтверджується відсутністю відрахувань профспілкових внесків із заробітної плати позивача. Суд критично ставиться до тверджень позивача та його представника про те, що позивач був членом профспілкової організації, оскільки такі не були жодним чином підтверджені позивачем, а інформація надана представником відповідача належними доказами не спростована.

Таким чином, судом не встановлено порушення прав позивача при звільненні, обставини, на які позивач посилалався не знайшли підтвердження в судовому засіданні та спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Оскільки судом не встановлено порушення трудових прав ОСОБА_3 при звільненні, відтак підстав для поновлення позивача на посаді лікаря - уролога немає.

Що стосується решти позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, такі не підлягають до задоволення, оскільки лише в разі прийняття рішення про поновлення на посаді та скасування оскаржуваного наказу, суд стягує з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Враховуючи наведене, суд в задоволенні позову відмовляє за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 40, 43, 233 КЗпП України, ст.ст. 4, 10, 12, 19, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр", Голови комісії з припинення КЗ ЛОР "Львівський обласний протитуберкульозний диспансер" Квасній Р. про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр", м.Львів, вул.Зелена, 477, .

Відповідач: Голова комісії з припинення КЗ ЛОР "Львівський обласний протитуберкульозний диспансер" Квасній Р.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.03.2021.

Суддя О.Ю.Горбань