Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Радченко В.Є.

секретар судового засідання Степанюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гулієв А.А. (адреса: м.Львів, вул. Пасічна, 33), Залізничний районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного сану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 79013, м.Львів, вул. Новий Світ,22), Львівська міська рада (адреса:79008, м.Львів, пл. Ринок,1) про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Маніно Каласіївського району Воронежської обасті, РРФСР. До дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 є рідною донькою померлого. У свідоцтві про народження в останньої відсутній запис про батька, оскільки з 1948 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 її батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, зі слів матері заявниці у графу «батько/отец» було внесено ім`я « ОСОБА_3 ». З 1948 року по 18 грудня 19965 року її батьки проживали однією сім`єю, не реєструючи шлюбу. 18 грудня 1965 року народження відділом РАГС міста Саратова РРФСР було зареєстровано шлюб між її батьками: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Свідоцтво про одруження було втрачено та цей момент отримати повторно не має можливості, проте інформація про актвий запис була перенесена до паспорта померлого у встановленому законом порядку. У свідоцтві заявниці про народження відсутній запис у графі «батько». За життя ОСОБА_2 визнавав своє батьківство відносно ОСОБА_1 , приймав участь у її вихованні, сім`ю утримував матеріально. Померлий ОСОБА_2 25.10.1996 року склав на ОСОБА_1 заповіт. Визнання батьківства ОСОБА_2 її батьком необхідне останній для оформлення спадщин.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 23.12.2020 року відкрито провадження у справі та притягнено до участі у справі як заінтересовану особу Львівську міську раду.

Заявник в судове засідання не з`явилась. Належним чином була повідомлена про судове засідання під розписку, яка знаходиться в матеріалах справи. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представники заінтересованих осіб в судові засідання 15.01.2021 року, 10.02.2021 року, 25.02.2021 року та 10.03.2021 року не з`явилась. Належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення на електронну адресу. Клопотань про відкладень до суду не надійшло.

Суд вжив всіх необхідних заходів належного та вчасного повідомлення учасників процесу про судові засідання.

В судовому засіданні 25.02.2021 року свідок ОСОБА_5 повідомила, що заявниця її сусідка, з якою перебуває в дружніх стосунках. ОСОБА_2 був батьком заявниці. Особисто знала його. Він проживав по сусідству. Заявниця доглядала за ним.

Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «батько» дані про батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутні. За життя ОСОБА_2 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 . Проживав однією сім`єю з нею та її матір`ю ОСОБА_4 , з якою 18 грудня 1965 року уклав шлюб. Вів з останньою спільне господарство, виховував та утримував заявника. Свого батьківства щодо заявниці не заперечував. Ці обставини підтверджуються довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛМКП «Айсберг» 3406 від 03.02.2020, у якій зазначено, що ОСОБА_1 є дочкою співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , показаннями свідка ОСОБА_5 .

Постановою Львівського міського нотаріального округу Приватного нотаріуса Гулієвим Анатолієм Анаджанович відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_3 , оскільки відсутні докази її родинних відносин із спадкодавцем, а саме документа, що підтверджує, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Метою встановлення факту батьківства спадкодавця щодо заявника є оформлення спадкових прав заявника. Інші спадкоємці - заінтересовані особи у справі, не оспорюють встановлення факту батьківства. Відтак не вбачається спору про право.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За положеннями ст.53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15).

Диспозиція ст. ст. 57-59 ЦПК України не обмежує сторін у поданні лише письмових доказів на підтвердження факту батьківства. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.п. 1 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Відповідно до п.п.3 п.15 цієї Постанови заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майовичх прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заслухавши показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 та встановлення цього факту має юридичне значення.

При цьому, суд відмовляє у позовній вимозі щодо зобов`язання Залізничного районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести до актового запису №219 від 05.02.1949 року зміни, оскільки дане рішення є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 77-80, 89, 259, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гулієв А.А. (адреса: м.Львів, вул. Пасічна, 33), Залізничний районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного сану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 79013, м.Львів, вул. Новий Світ,22), Львівська міська рада (адреса:79008, м.Львів, пл. Ринок,1) про встановлення факту батьківства задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Маніло Калачіївського району Воронежської області РРФСР, щодо ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Львові.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду є підставою для оформлення в органах нотаріату спадкових прав ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського Апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.Є.Радченко