Єдиний унікальний номер: 379/200/21
Провадження № 6/379/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О. А.,

представника боржниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-н-18/2010,

В С Т А Н О В И В:

12.03.2021 до Таращанського районного суду Київської області надійшла заява представниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» - Малюга І.І. про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником по справі № 2-н-18/2010 за заявою ПАТ «Універсал Банк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору № CL38323 від 24 квітня 2008 року. Заява мотивована тим, що 17 грудня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» було укладено договір відступлення права вимоги № UB-OP/20-779, відповідно до якого АТ «Універсал Банк» відступило право вимоги заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» за рядом кредитних договорів, в тому числі за договором кредиту № CL38323 від 24 квітня 2008 року.

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно, у своїй заяві просять задовольнити заяву та проводити судовий розгляд без участі їхнього представника.

Боржниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду заяви повідомлена належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства /а.с.30-34/.

Від боржниці 18.03.2021 надійшов відзив в якому ОСОБА_2 просить в задоволенні заяви відмовити у повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. З викладених в заяві про заміну сторони виконавчого провадження та доданих до неї документів, вбачається, що з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. Заявник не надав доказів набуття статусу фінансової установи, не надав доказів і наявності відповідної ліцензії. Крім того, не зрозуміло з якою заявою звернувся заявник, про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження по справі чи заміну сторони виконавчого провадження після відкриття виконавчого провадження, оскільки дані поняття не є тотожними. Більш того заявником взагалі не надано доказів наявності відкритого виконавчого провадження.

Від представників АТ «Універсал Банк» і Таращанського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Представниця боржниці ОСОБА_2 - ОСОБА_1 за довіреністю в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви, просила у заяві відмовити з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника боржниці ОСОБА_2 , дослідивши заяву та додані матеріали, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30 квітня 2010 року Таращанським районним судом Київської області було винесено судовий наказ щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору № CL38323 від 24 квітня 2008 року в сумі 35768 гривень 15 копійок, 178 гривень 85 копійок судового збору, а також 30 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу /а.с.4/.

07 жовтня 2010 року державним виконавцем ВДВС Таращанського районного управління юстиції Токар Іриною Володимирівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 21776746 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 35997 грн та встановлено строк та умови самостійного виконання рішення боржником до 14.10.2010 /а.с.6/.

Оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконала постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 жовтня 2010 року, виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та передано на виконання до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі так, як відповідачка отримує там пенсію по 2 групі інвалідності про утримання 18 % доходу до погашення боргу по судовому наказу № 2-н-18 від 30 квітня 2010 року в сумі 35977,00 гривень. Утримувати 2 % доходу до погашення виконавчого збору в сумі 155,28 грн та витрати виконавчого провадження 30.00 грн /а.с.7, 8/.

17 грудня 2020 року АТ «Універсал Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір відступлення права вимоги № UB-OP/20-779, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до умов Договору відступлення права вимоги № UB-OP/20-779 від 17 грудня 2020 року, та у відповідності до ст.512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", в тому числі і до відповідача /а.с.9-14/.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

За таких обставин, враховуючи, що до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» після укладення із АТ «Універсал Банк» договору про відступлення прав вимоги перейшло право вимоги у спірних правовідносинах і заявник є новим кредитором боржника ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для заміни сторони виконавчого провадження і задоволення заяви.

При цьому суд виходить з того, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст.442 ЦПК України та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, де Верховний Суд указав, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Доводи боржника про те, що договір відступлення права вимоги, укладений 17 грудня 2020 року між АТ «Універсал Банк» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» є нікчемним, оскільки порушує публічний порядок, бо відсутні докази, що заявник є фінансовою установою і має відповідну ліцензію на здійснення грошових операцій, що відповідно до ст. 203 ЦК України зумовлює недійсність договору відступлення права вимоги, суд відхиляє як необґрунтовані.

Так, відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторонами договору є фактор і клієнт. Зміст договору факторингу полягає у переході до фактора права вимоги до боржника, що у свою чергу свідчить, що даний договір не є таким, що порушує публічний порядок.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 6 липня 2015 року при розгляді справи № 6-166цс15, предметом якої був спір про звернення стягнення на предмет іпотеки. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що договір факторингу є самостійним цивільно-правовим договором, який належить до групи договорів про надання фінансових послуг і не посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави, не спрямований на порушення публічного порядку, не є таким, що порушує публічний порядок.

Відхиляючи дані доводи, суд враховує положення ст.204 ЦК України, яка встановлює презумпцію правомірності правочину і згідно якої вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. В установленому законом порядку договір відступлення права вимоги, укладений 17 грудня 2020 року між АТ «Універсал Банк» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» недійсним не визнаний і його презумпція правомірності боржником не спростована, а відтак ставити під сумнів правомірність укладеного договору у суду підстави відсутні.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 372/5269/13-ц, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Наведені обставини боржником ОСОБА_2 не спростовані.

Окрім того, відхиляючи дані доводи суд враховує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За матеріалами справи судове рішення перебуває на стадії примусового виконання, з доходу боржниці утримується 18% до погашення боргу (а.с.6-8).

Відповідно до ст.129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

За п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Отже, у даному випадку наявні всі правові підстави для задоволення заяви про заміну сторони у правовідносинах щодо яких виник спір її правонаступником.

Керуючись ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261, 352-354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-н-18/2010 - задовольнити.

Замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» () на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» () у виконавчому провадженні по примусовому виконанню судового наказу від 30.04.2010 у справі № 2-н-18/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № CL38323 від 24 квітня 2008 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 22.03.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко