Р І Ш Е Н Н Я№ 127/23642/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Коренюк М.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Мишковської Т.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників третьої особи ОСОБА_3 : адвокатів Сіроштана Р.В., Вичікова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: Житлово-будівельний кооператив "Житлобуд", ОСОБА_3 , про визнання удаваним правочином договір переуступки права вимоги майнових прав на нежитлове приміщення громадського призначення, застосування наслідків укладення договору дарування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ЖБК "Житлобуд", про визнання удаваним правочином договір переуступки права вимоги майнових прав на нежитлове приміщення громадського призначення, застосування наслідків укладення договору дарування.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2020 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_3 (а.с. 40)

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що 16.08.2013 р. вона і ЖБК Житлобуд уклали договір про сплату пайових внесків у ЖБК Житлобуд №2/НЖ, за яким позивач після сплати пайових внесків в сумі 94197,00 грн отримала майнові права на нежитлове приміщення громадського призначення (кладову) № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом, 27.02.2014 р. між нею і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір переуступки права вимоги, згідно якого позивач переуступила своєму сину право вимоги на отримання у власність нежитлове приміщення громадського призначення, що по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 договору переуступки права вимоги від 27.02.2014 р. передбачено, що це нежитлове приміщення громадського призначення (кладова) (майнові права) належать відчужувачу ОСОБА_4 на підставі договору про сплату пайових внесків у ЖБК Житлобуд №2/НЖ від 16.08.2013 р., укладеного між ЖБК Житлобуд та ОСОБА_5 .

Згідно пункту 5 зазначеного договору оплата за набуті майнові права здійснюється шляхом передачі набувачем коштів у національній валюті України відчужувачу до 27.02.2014 р. Фактично відповідач ОСОБА_2 кошти за договором переуступки права вимоги не сплачував, а отже отримав у власність майнові права на нежитлове приміщення (кладову) безоплатно. Договір переуступки права вимоги від 27.02.2014 р. є удаваним правочином, який фактично є договором дарування.

Просить визнати удаваним правочином договір переуступки права вимоги майнових прав на нежитлове приміщення громадського призначення, що по АДРЕСА_1 , укладений 27.02.2014 р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , та застосувати наслідки укладення договору дарування. (а.с. 1-2)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , її представник - адвокат Мишковська Т.М. позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити. Пояснили, що фактично між сторонами було укладено договір дарування, оскільки кошти за договором переуступки права вимоги майнових прав на нежитлове приміщення громадського призначення кладову (гараж) від 27.02.2014 р. відповідачем позивачу не сплачені. А зараз зазначене спірне приміщення у справі про поділ майна подружжя між відповідачем ОСОБА_2 і третьою особою ОСОБА_3 включено у спільне майно подружжя, що, на їхню думку, не є правильним, оскільки майно було фактично подаровано ОСОБА_2 з метою щоб згодом оформити на його сина (онука позивача).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав. Пояснив, що позивачу ОСОБА_1 гроші за приміщення не сплатив. У них була домовленість, що це приміщення згодом буде передано у власність його сину (онуку позивача).

Представники третьої особи ОСОБА_3 - адвокати Сіроштан Р.В., Вичіков В.М. заперечують щодо задоволення позову, пояснили, що Вінницьким міським судом Вінницької області розглядалась цивільна справа №127/18214/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ЖБК "Житлобуд", ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва, скасування державної реєстрації прав власності, визнання права власності на нерухоме майно - гараж №УІ, площею 17,8 кв. м, що по АДРЕСА_2 . Тобто, це те ж громадське приміщення, що є об"єктом предмету позову, що зараз розглядається. У зазначеній справі позивач ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_2 не сплатив їй кошти за договором переуступки права вимоги майнових прав від 27.02.2014 р., тому необхідно скасувати реєстрацію його права власності на це нерухоме майно, визнати недійсним свідоцтво про право власності, а за ОСОБА_5 визнати право власності на спірне нерухоме майно. Ні про яке дарування нерухомого майна не йшлось. В задоволенні позову ОСОБА_1 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2019 р. відмовлено. Вважають позов, що розглядається, ще однією спробою ОСОБА_1 вивести майно з маси спільного майна подружжя, оскільки судом розглядається цивільна справа про поділ майна подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Просять відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ЖБК "Житлобуд" в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином. (а.с. 43-44, 64)

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 27.02.2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір переуступки права вимоги, за яким позивач переуступила відповідачу право вимоги на отримання у власність нежиле приміщення громадського призначення (кладову) № НОМЕР_1 , загальною площею 17,8 кв. М, що по АДРЕСА_1 . (а.с. 6)

Пунктом 2 договору переуступки права вимоги передбачено, що зазначене нежитлове приміщення громадського призначення (кладова) (майнові права) належать відчужувачу ОСОБА_4 на підставі договору про сплату пайових внесків у ЖБК Житлобуд №2/НЖ від 16.08.2013 р., укладеного між ЖБК Житлобуд і ОСОБА_5 .

Пунктами 3, 4 договору передбачено, що спірне нежитлове приміщення оцінюється сторонами у 90780,00 грн, а оплата за набуті майнові права здійснюється шляхом передачі ОСОБА_2 коштів в національній валюті України ОСОБА_1 до 27.02.2014 р. (а.с. 6)

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.06.2018 р. гараж №VI, що по АДРЕСА_1 , на 1 поверсі житлового будинку, гараж 6Н, загальною площею 17,8 кв. м, зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_7 27.03.2014 р. на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 , виданого 01.04.2014 р. рішення про державну реєстрацію від 01.04.2014 р. (а.с. 56-57)

Згідно ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2019 р. (справа №127/18214/18) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ЖБК «Житлобуд», ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва, скасування державної реєстрації прав власності та визнання права власності на нерухоме майно - гараж №УІ, площею 17,8 кв. м, що по АДРЕСА_2 .

Зазначеним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2019 р. (справа №127/18214/18) встановлено, що 27.02.2014 р. між позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір переуступки права вимоги, згідно умов якого позивач переуступила, своєму сину право вимоги на отримання у власність нежитлове приміщення громадського призначення (кладову) № НОМЕР_1 , загальною площею 17,8 кв. м, що по АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №131378144 від 19.07.2018 р. ОСОБА_2 здійснив реєстрацію гаража, права вимоги на який він отримав згідно договору переуступки права вимоги від 27.02.2014 р. На це майно видано свідоцтво про право власності.

В рішенні суду зазначається, що позивач ОСОБА_1 обгрунтовує свій позов тим, що відповідач ОСОБА_2 після підписання договору переуступки права вимоги гроші їй не сплатив, пообіцяв сплатити їх згодом, оскільки в нього з грішми виникли труднощі. Але взяті на себе зобовязання щодо сплати грошових коштів в сумі 90780,00 грн згідно договору переуступки права вимоги ОСОБА_2 не виконав, що стало підставою для звернення до суду. (а.с. 51зворот)

В постанові Вінницького апеляційного суду від 25.09.2019 р. (справа №127/18214/18) зазначено: колегія суддів критично оцінює визнання позовних вимог відповідачем, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_2 є близькими родичами, а саме матір`ю та сином. Крім того, ОСОБА_8 звернулась з позовними вимогами до ОСОБА_2 після того, як син розірвав шлюб із своєю дружиною ОСОБА_3 і остання звернулась з позовними вимогами про поділ майна. Даний гараж є об`єктом поділу спільного майна подружжя. (а.с. 54 зворот)

На а.с. 27-31, 32-33 - копія позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя з уточненнями, з якої вбачається, що гараж АДРЕСА_2 , загальною площею 17,8 кв. м, є об`єктом предмета спору-поділу спільного майна подружжя (ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2018 р. відкрито провадження у цивільній справі №127/13279/18).

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція дійсності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 627 ч. 1 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ч. 1 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ст. 203 ч. 1-5 ЦК України).

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином. При цьому позивач повинен вказати, який інший правочин приховується з допомогою укладеного правочину.

Згідно ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Стаття 218 ч. 1 ЦК України передбачає, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що договір переуступки права вимоги майнових прав на нежитлове приміщення громадського призначення - (кладову) № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 17,8 кв.м (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано як гараж №VI, що по АДРЕСА_1 , на 1 поверсі житлового будинку, гараж 6Н, загальною площею 17,8 кв. м), вчинений з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили - договору дарування. Навпаки, з іншого спору сторін (цивільна справа №№127/18214/18) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 був зобовязаний сплатити гроші позивачу ОСОБА_1 за спірне нерухоме майно, але кошти не сплатив, тому позивач оспорювала його право власності на це майно, про дарування майна зовсім не йшлось. Визнання позову відповідачем суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_2 є близькими родичами, а саме матір`ю та сином. Крім того, зазначене нерухоме майно є об`єктом поділу спільного майна колишнього подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у цивільній справі №127/13279/18.

На підставі викладеного суд вважає, що позивач ОСОБА_1 свої вимоги не довела, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 626-628, 203, 204, 235, 717 ЦК України,

ст.ст. 13, 77-79, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: Житлово-будівельний кооператив "Житлобуд", ОСОБА_3 , про визнання удаваним правочином договір переуступки права вимоги майнових прав на нежитлове приміщення громадського призначення, застосування наслідків укладення договору дарування.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ;

третя особа Житлово-будівельний кооператив "Житлобуд", код 38662181, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109;

третя особа ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 .

Повне рішення виготовлено 22.03.2021 р.

Суддя О.О.Венгрин