Дата документу 29.01.2021
Справа № 937/8157/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами за період з листопада 2018 року по вересень 2019 року в розмірі 11315 грн. 20 коп. При цьому, вона зазначає, що після розірвання шлюбу з відповідачем, діти проживають разом із нею. На даний час відповідач сплачує аліменти частково, участь у додаткових витратах на дітей не бере. У листопаді 2018 року на лікування їхньої дочки ОСОБА_5 у період знаходження на лікуванні в дитячій лікарні м.Мелітополя з 13.11.2018 по 23.11.2018 нею було витрачено 4426,52 грн. В подальшому лікарем-педіатром ОСОБА_6 рекомендовано санаторно-курортне оздоровлення у зв`язку з чим нею було придбано путівки на оздоровлення у ТОВ ДЦ ТОТ «Зоряний» на загальну суму 16380 грн. Також, нею дітям до 01 вересня 2019 року були придбані дітям шкільне приладдя та шкільні рюкзаки на суму 1823,87 грн. А всього нею було витрачено 22 630,39 грн, отже, відповідач повинен компенсувати половину цієї суми, тобто, 11315,20 грн.

Ухвалою від 12.12.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, визначені строки подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він вказує, що із позовом не згоден, оскільки є інвалідом 3 групи та має протипоказання щодо умов та характеру праці. Його дохід складає 6 723 грн, з яких 2 000 грн пенсія по інвалідності та 4 723 грн заробітна плата в ТОВ «Технакат». Аліменти на дітей сплачуються регулярно, заборгованість відсутня. У більшому розмірі надавати допомогу дітям не має можливості у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки, крім аліментів, він сплачує на користь позивачки за рішеннями попередніх судів судові витрати, а отже з нього на теперішній час стягується 50% його доходу, а залишок коштів ледве забезпечує його мінімальні потреби, пов`язані зі сплатою комунальних послуг, його лікуванням та проживанням. Крім того, на його утриманні знаходиться дружина, яка тимчасово не працює, а він за станом здоров`я сам потребує профілактичного лікування та додаткових витрат на своє лікування. Також, він вважає, що придбання шкільного приладдя та шкільних рюкзаків на суму 1 823,87 грн не відноситься до додаткових витрат, оскільки ці витрати охоплюються аліментами. Посилання позивачки на вимушений найм житла не є вимушеним, оскільки вона володіє Ѕ частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка виділена їй в натурі за рішенням суду, а отже, їй нічого не перешкоджає проживати з дітьми в цьому будинку. Щодо витрат на оздоровлення дітей, то досудового урегулювання спору не було, з цього питання взагалі до нього позивачка не зверталася, доказів цієї потреби не наведено. А витрати на лікування дочки нічим не підтверджені /а.с.38-40/.

Від представника позивачки ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, що хоча відповідач є інвалідом 3 групи, але вказана група дозволяє йому працювати. Доказів постійного профілактичного лікування та додаткових витрати на лікування та придбання медпрепаратів він не надав. Посилання на утримання непрацездатної дружини є безпідставним, оскільки остання звільнилася за власним бажанням ще до укладання шлюбу із відповідачем та є працездатною. Стан здоров`я відповідача (платника) відповідно до ст.182 СК України враховується при визначенні розміру аліментів, а не при стягненні додаткових витрат на дитину. Оскільки шкільне приладдя та рюкзаки не купуються кожного місяця, тому не відносяться до аліментів, а сума витрат на лікування дочки ОСОБА_5 чітко зазначена та підтверджена копіями квитанцій. У медичних картках дітей лікарем педіатром рекомендовано санаторно-курортне лікування та оздоровлення на березі Азовського моря. А забезпечення житлом не стосується позову щодо додаткових витрат на дітей.

Від представника відповідача ОСОБА_7 надійшли заперечення на відповідь, в яких вона вказує, що при постановленні рішення про стягнення додаткових витрат враховується матеріальний стан та стан здоров`я відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі. Вимоги щодо оплати витрат на лікування та оздоровлення пред`явлені за період листопад 2018 року по вересень 2019 року включно, тоді як на підтвердження цього надано виписки за лютий 2020 року, у яких зазначені рекомендації на 2020 рік, а отже, не можуть бути належними доказами. Доказів потреби у санаторно-курортному оздоровленні дітей не надано, оскільки у відповіді головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» такі дані відсутні. Заборгованості відповідач по аліментах станом на 06.02.2020 не має. На даний час в примусовому порядку з нього стягуються на користь позивачки додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_8 у розмірі 5 500 грн, витрати на професійну правничу допомогу 550 грн за рішенням суду від 18.07.2019, а витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 5 500 грн. та судовий збір 384,20 грн. стягуються на підставі рішення суду від 09.12.2019.

Позивачка та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, оскільки доказів неможливості відшкодувати витрати на лікування та оздоровлення дітей відповідач не надав. Доказів продовження своєї інвалідності 3 групи відповідач не надав. Термін довідки СМЕ сплинув у липні 2020 року, а виписка з медичної карти не свідчить про постійне профілактичне його лікування. Доказів про додаткові витрати з його лікування та придбання будь-яких медичних препаратів відсутні. Необхідність оздоровлення дітей вказана у довідці лікаря ОСОБА_9 від 03.07.2019, а план спостереження на наступний рік свідчить про рекомендацію лікаря і у подальшому проводити відповідне лікування та оздоровлення дітей біля моря. До суми витрат на лікування дочки ОСОБА_5 входить, окрім перебування дитини на стаціонарі, ще й амбулаторне лікування бронхіту в грудні 2019 року. Сума витрат на лікування підтверджена квитанціями. А шкільне приладдя є додатковими витратами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала частково. В частині витрат на лікування дочки ОСОБА_5 за проведення досліджень за межами стаціонару в сумі 620 грн та на придбання ліків від 13.11.2018 на суму 279,94 грн, від 15.11.2018 на суму 106,01 грн, від 21.11.2018 на суму 85,86 грн, від 24.11.2018 на суму 153,70 грн, а всього на загальну суму 625,51 грн. Інші квитанції виходять за рамки періоду лікування. Отже половина цих витрат буде складати 622,75 грн. (620 +625,51 = 1245,51). Щодо стягнення половини вартості придбаних путівок, то в цій частині позову вони не згодні, оскільки доказів необхідності в їх придбанні не надано, тим більш, що із відповідачем не узгоджувалось взагалі це питання, а отже, є особистим бажанням позивачки влаштувати дітям літній відпочинок.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2001 року, який було розірвано на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року №320/5278/18, що підтверджується копією відповідно рішення (а.с.5).

Під час шлюбу у них народилися син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження /а.с.6,7/.

З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) його, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку /а.с. 20-24/.

Дані обставини визнані сторонами, а тому згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до наявних у матеріалах справи медичних документів дітям було поставлено низку діагнозів /а.с.12, 17, 76-80, 81, 130/. На підтвердження понесення додаткових витрат у зв`язку із лікуванням дітей позивачем надано чеки на придбання ліків, рентгенівський знімок легенів, УЗД органів черевної порожнини, проведено біохімічний аналіз крові, копії яких додані до позову, з яких вбачається, що позивачем було витрачено в загальному порядку на лікування 4426 грн. 52 коп. /а.с.8-11, 18, 19/.

Таким чином, позивачем було понесені додаткові витрати у розмірі 4426 грн. 52 коп.

Згідно ізч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У сімейному законодавстві діє принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежного від розірвання шлюбу між батьками і проживання їх окремо від дитини (ст. 141 СК України), а відтак участь батьків у додаткових витратах на дитину теж повинна бути рівною.

Суд при вирішенні спору враховує, що відповідач хоча і має 3 групу інвалідності і йому протипоказана важка праця, але він є працездатним та офіційно працевлаштований. Суд також враховує розмір доходів відповідача.

З наведених вище норм вбачається, що участь у додаткових витратах на дитину є обов`язком обох батьків. Враховуючи наведені вище обставини, матеріальний та сімейний стан батьків, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача половини понесених позивачем витрат, викликаних хворобою дітей, оскільки вони є додатковими витратами на дитину у розумінні ст. 185 СК України, доведених належними та допустимими доказами. Враховуючи період, за який стягуються половина понесених позивачем додаткових витрат з листопада 2018 по вересень 2019 року, визначена судом сума додаткових витрат, що становить 2213 грн. 26 коп, не є обтяжливою для відповідача, а тому, підлягає стягненню з нього.

Незгода відповідача із сумою 64 грн 69 коп. на придбання лікарського препарату «Лінекс» суд не приймає до уваги, оскільки він є препаратом, який застосовується під час лікування кишківника і є аналогом призначеного лікарем «Лактіалє». Тим більш, що сума є незначною, що не може розцінюватися як надмірний тягар для відповідача.

Інші заявлені до стягнення витрати, а саме: придбання рюкзаків, шкільного приладдя не можуть вважатися додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами, адже входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно та своєчасно /а.с.92/.

Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на придбання путівок на оздоровлення дітей у дитячому таборі, то вони також не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування вказаних обставин позивачка надала: копію відповіді ТОВ ДЦТОТ «Зоряний», в якій підтверджується, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перебували на відпочинку з 15.07.2019 по 0.08.2019. Повну вартість путівок сплатила ОСОБА_1 двома платежами від 19.07.2019 в розмірі 10 920 грн та 30.07.2019 в розмірі 5 460 грн /а.с.86/, що підтверджується копіями квитанцій на суму 10 920 грн та 5 460 грн /а.с.13,14/. Загальна сума витрат на відпочинок дітей в дитячому центрі «Зоряний» складає 16 380 грн у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача половину цих витрат.

В обґрунтування позову позивач вказує, що діти перебувають на диспансерному обліку в амбулаторії №9 та лікарем рекомендовано санаторно-курортне лікування.

Однак, з долученої довідки головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області вбачається, що діти знаходяться на обліку в їхній амбулаторії та медичне обслуговування здійснює лікар ОСОБА_12 /а.с.62/. Отже, діти не мають захворювань, які потребують постійного та динамічного спостереження у зв`язку із наявними хворобами.

Відповідно до записів у медичних картках ОСОБА_13 та ОСОБА_8 було рекомендовано санаторно-курортне лікування на березі Азовського моря /а.с.78, 81, /. Отже, записів щодо необхідності оздоровлення дітей не було. Рекомендацій стосовно обов`язкового санаторно-курортного лікування не зафіксовано, медичного висновку про те, якого саме потребують діти санаторно-курортного лікування та яка його вартість суду не надано.

Позивач самостійно на власний розсуд обрала місце відпочинку, не надавши підтверджень суду, що такий відпочинок зумовлений особливими обставинами, оскільки у даному випадку мало місце не санаторно курортне лікування, а звичайний дитячий центр туризму, оздоровлення та творчості.

Докази надані позивачем в обґрунтування пред`явлених вимог щодо додаткових витрат, пов`язаних з особливими обставинами, а саме: з оздоровленням дітей не є належними, достатніми та допустимими в розумінні ст.ст. 77, 78, 80 ЦПК України, оскільки надані позивачем копії путівок та квитанцій не свідчать про те, що неповнолітні діти потребують оздоровлення та лікування, а також не підтверджують факт того, що перебування на оздоровленні у ТОВ «ДЦТОтаТ «Зоряний» проводилось відповідно до медичних показань чи лікарського направлення. А надані суду квитанції про надання туристичних послуг не містять будь-яких санаторно-курортних процедур, а дитячий центр є закладом загального відпочинку, якого потребує кожна дитина, в тому числі і така, яка не хворіє на хронічні захворювання.

Тим більш, що такий відпочином позивач обрала самостійно, без узгодження із відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що вказані витрати не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами відповідно до ч.1 ст.185 СК України, а є звичайними витратами на дитину, необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і є необов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері.

У зв`язку із вищевикладеним позовні вимоги про стягнення додаткових витрат в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, підлягають задоволенню в сумі 500 грн., що підтверджується договором на правову допомогу та квитанцією до прибуткового касового ордеру.

У зв`язку із звільненням позивача від судового збору та частковим задоволенням позову з відповідача на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 142, 264, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 додаткові витрати на лікування дочки ОСОБА_15 у розмірі 2 213 грн 26 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн, а всього 2 713 грн 26 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: