Справа № 209/2903/20
Провадження № 2/209/240/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 березня 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

за участі секретаря - Погрібної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нього, ОСОБА_1 , на користь матері ОСОБА_2 в розмірі ј частини

з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.11.2019 року, на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 березня 2020 року по цивільній справі № 209/3890/19; відкликати виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська на підставі рішення по справі № 209/3890/19 від 30 березня 2020 року; стягнути з ОСОБА_2 , на його, ОСОБА_1 , користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування свого позову вказав, що з 2015 року він з відповідачем по справі - ОСОБА_2 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період проживання разом в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З вересня 2017 року вони з відповідачкою припинили фактичні шлюбні відносини, відповідачка пішла з дому залишивши дитину на утримапі позивача. 30 березня 2020 року відповідачка ОСОБА_2 згідно рішення суду стягнула з позивача аліменти на свою користь, на утримання спільного сина ОСОБА_3 . З 2017 року дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на повному його утриманні, він весь цей час займається вихованням сина. Позивач не перешкоджає участі матері у спілкуванні з дитиною, але мати не цікавиться її життям взагалі, самоусунулась від її виховання, тому він бажає в установленому законом порядку вирішити питання про визначення місця проживання сина та стягнення аліментів на утримання дитини із відповідача, яка є працездатною, немає на утриманні непрацездатних осіб і має забезпечувати сина матеріально, якщо не бажає виконувати всі материнські обов`язки.

Ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач причину неявки суду не повідомила, відзив не подала, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кам`янської міської Ради в судове засідання не з`явився, надали суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, та надали Висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 .

Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 17 листопада 2016 року було зроблено відповідний актовий запис № 1241, де матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 листопада 2019 року до повноліття дитини (а.с.11-12).

Відповідно до акту про проживання КП «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» КМР від 29.07.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним за вказаною адресою проживає фактично без реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2017 року і по теперішній час, про що підтверджують сусіди: ОСОБА_4 , проживає в кв. АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 , яка проживає в кв. АДРЕСА_4 (а.с. 9).

Згідно довідки № 15-10/15 від 03.08.2020 року КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) - центр розвитку дитини №36 «Джерельце» КМР, мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відвідує ясла-садок, ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини. Не сплачує харчування дитини в закладі. Вихованням дитини займається лише батько ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідки №024 від 15.02.2021 року наданою Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) - центр розвитку дитини №30 «Мальва» КМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує ясла-садок з 02.09.2020 року. За весь період перебування дитини в закладі, приводять в групу і забирають його батько - ОСОБА_6 та бабуся - ОСОБА_7 . Хлопчик приходить до дитячого садка чистий і охайно вдягнений. Батько своєчасно сплачує кошти за харчування та забезпечує навчально-виховний процес сина (а.с. 37).

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

На підставі висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на утримання дитини №8вих-20/123 від 19.02.2021 року, службою у справах дітей міської ради було опрацьоване зазначене питання та розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради у присутності одного батька, мати дитини протягом двох тижнів не виходилать на зв`язок, місце знаходження її невідоме, беручи це до уваги, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 (а.с. 49).

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання дитини з батьком, добросовісне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення його усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на його виховання та розвиток, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком.

Приймаючи рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в § 54 рішення у справі «HUNT v. UKRAINE» № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, де зазначено, що «… між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

При цьому, визначення місця проживання дитини разом із батьком не позбавляє права відповідача у справі ОСОБА_2 спілкуватися з дитиною та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки матір дитини у разі визначення місця проживання його з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно нього та участі у його вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини, щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду.

Щодо позовних вимог про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Так, відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась та не довела факту перебування сина на її утриманні. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3 з 2017 року проживає з батьком та перебуває на його утриманні.

Вирішуючи позов в частині припинення стягнення аліментів на утримання дитини, та присудження стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина, суд враховує зміну обставин, що існували на час вирішення питання про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Оскільки на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 , стягнення з останнього аліментів на користь ОСОБА_2 є недоцільним, оскільки визначає використання таких платежів відповідачем не за призначенням - не в інтересах дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Як слідує з положень ст.181 СК України, аліменти на утримання дитини стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Слід також зауважити, що відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, до якого належить також припинення права на аліменти.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну чи припинення розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Отже, враховуючи встановлений ч.1 ст.81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну чи припинення розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених ст.192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів та існують на момент звернення з позовом.

Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження належними, допустимими та достатніми в їх сукупності доказами факт, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , доказів зворотного відповідачем не надано суду, що в сукупності є свідченням суттєвої зміни сімейних обставин, за яких ухвалювалось рішення про стягнення аліментів та визначає недоцільність продовження стягнення аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 в подальшому, зважаючи що стягнення таких аліментів на користь останньої є порушенням як інтересів дитини, так і її прав на аліменти, що є її власністю. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Вирішуючи вимогу про припинення стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2016 року стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду.

Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини, яка наразі проживає з позивачем, а тому з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини та положень ст.182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів із стягуванням з ОСОБА_2 на користь позивача, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня вступу рішення в законну силу до досягнення дитиною повноліття.

Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено.

З огляду на ухвалення рішення на користь позивача, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 840 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 161,180, 181 СК України, ст.ст.10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, пр. Свободи, 2/1, 51925, м. Кам`янське про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Визначити місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Припинити стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_2 , які стягуються з ОСОБА_1 розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але

не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.11.2019 року, на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 березня 2020 року по цивільній справі № 209/3890/19 та відкликати виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська на підставі рішення по справі № 209/3890/19 від 30 березня 2020 року.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до досягнення дитиною віку повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення суду набирає законної сили, після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його було залишено в силі, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасникам справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 22 березня 2021 року.

Суддя Я.В. Замкова