Провадження № 2-о/359/34/2021
Справа № 359/9356/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа : Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив :
25 листопада 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення юридичного факту, якою просить: встановити факт початку перебування його на військовій службі у Збройних Силах України відповідно до Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/93, з 01 вересня 2001 року.
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що заявника зараховано 01 вересня 2001 року для навчання до Військового інституту телекомунікації та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», що підтверджує-ться наказом № 2122-с від 12 липня 2001 року та додатком до диплому серії НОМЕР_1 від 15 липня 2005 року. Після чотирьох років навчання та отримання диплому «Бакалавра», наказом №162 від 15 серпня 2005 року, заявником продовжено навчання у цьому ж Військовому інституті. Вже після закінчення п`ятого року навчання наказом Міністра оборони України № 328 від 24 червня 2006 року заявнику присвоєно військове звання «лейтенант», виключено зі списків особового складу Збройних сил України та направлено для подальшого проходження військового служби до Збройних сил України, де по теперішній час заявник продовжує службу. Відповідно Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах України, Військовий інститут телекомунікації та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» відноситься до системи військової освіти та має статус військового навчального закладу. На момент вступу заявника для навчання у вказаний навчальний заклад, у вересні 2001 року, діяло Тимчасове положення про проходження військової служби громадянами України, затверджене Указом Президента України 13 травня 1993 року за №174/93, відповідно п. 4 якого - «початком перебування на військовій службі є день прибуття на навчання до військового навчального закладу». 01 січня 2002 року введено в дію Положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами та старшинами Збройних Сил України, затверджене Указом Президента України від 07 листопада 2001 року № 1053/2001, у п. 10 якого зазначено, що початком військової служби за контрактом курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів, підрозділів вважається день видання наказу про зарахування на військову службу (навчання) за контрактом. Заявник зазначає, що встановлення факту перебування його на військовій службі впливатиме на подальше його пенсійне забезпечення. Тому, заявник змушений звернутися до суду із вказаною заявою.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість заявник подав до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, розгляд заяви просив проводити за його відсутності.
Дослідивши подану заявником заяву та письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом встановлено, що 01 вересня 2001 року ОСОБА_1 зарахований для навчання до Військового інституту телекомунікації та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», що підтверджується наказом № 2122-с від 12 липня 2001 року (а.с. 9) та додатком до диплому серії НОМЕР_1 від 15 липня 2005 року (а.с. 10-11).
Після чотирьох років навчання та отримання диплому «Бакалавра», наказом за № 162 від 15 серпня 2005 року, ОСОБА_1 продовжив навчання у цьому ж Військовому інституті телекомунікації та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (а.с. 14).
Після закінчення п`ятого року навчання наказом Міністра оборони України за № 328 від 24 червня 2006 року заявнику присвоєно військове звання «лейтенант», виключено зі списків особового складу Збройних сил України та направлено для подальшого проходження військового служби до Збройних сил України, де по теперішній час заявник продовжує службу (а.с. 15-16).
Відповідно ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», який був чинний на момент початку навчання заявника у Військовому інституті, початком перебування на військовій службі в Збройних Силах України є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом для допризовників, призовників і військово-зобов`язаних.
Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше i регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Згідно вимог ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У відповідності до п. 15 Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства освіти України та Міністерства оброни України від 28 грудня 1995 року за № 360/342 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29 січня 1996 року за № 9/1064, військові інститути, військові відділення, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів.
Зазначене знайшло своє відображення і в п. 1.7 Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністра оброни України від 30 жовтня1998 року за № 399 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09 грудня 1998 року за № 784/3224, де вказано, що до вищих військових навчальних закладів (далі - ВВНЗ) належать такі військові структури: військові академії, військові університети, військові інститути, військові коледжі, а також військові інститути (факультети) при цивільних вищих навчальних закладах ВВНЗ становлять основну систему військової освіти, яка є складовою частиною державної системи освіти.
Отже, Військовий інститут Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» відноситься до системи військової освіти та знаходиться в оперативному управлінні Міністерства оборони України, тобто має статус військово-навчального закладу.
Згідно тлумачення Конституційним судом України принципу незворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, наведеного у рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 за №1рп/99, рішенні від 05 квітня 2001 року у справі за №116/2001 та рішенні від 02 липня 2002 року у справі за №18/2002, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, закони та інші нормативно-правові акти України не поширюються на правовідносини, які виникли і не закінчились до набуття чинності тих законів та інших нормативно-правових актів, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно абз 3 п. 4 Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/93, (далі - Тимчасового положення про проходження військової служби), що було чинним на момент початку навчання заявника у зазначеному університеті, початком перебування на військовій службі в Збройних Силах України є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового інституту), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.
З 01 січня 2002 року введено в дію Положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами та старшинами Збройних Сил України, затверджене Указом Президента України від 07 листопада 2001 року за №1053/2001, у п. 10 якого визначено, що початком проходження військової служби (навчання) для громадян, які добровільно вступають на військову службу, вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, підрозділу. Почат-ком військової служби за контрактом курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів, підрозділів вважається день видання наказу про зарахування на військову службу (навчання) за контрактом. Цим же Указом визначено, що з 01 січня 2002 року втрачає чинність Тимчасове положення про проходження військової служби.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Встановлення факту перебування ОСОБА_1 на військовій службі впливатиме на подальше його пенсійне забезпечення та період, з якого воно має обчислюватись.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електрон-ними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
З урахуванням викладеного, суд прийшов висновку, що заявником надано достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що початком перебування його на військовій службі у Збройних Силах України, є 01 вересня 2001 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265,266, 273, 394, 315, 319 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа : Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт початку перебування ОСОБА_1 на військовій службі у Збройних Силах України відповідно Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року за №174/93, з 01 вересня 2001 року.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 10 березня 2021 року.

Суддя Л.В. Яковлєва