Справа № 486/1956/20
Провадження № 2/486/222/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Коршак О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

без участі відповідача та третіх осіб,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що є співвласницею вказаної квартири, де зареєстрований її племінник ОСОБА_2 , однак в квартирі не проживає з липня 2016 року без поважних причин, не несе витрат зі сплати комунальних послуг, у зв`язку з чим просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомивши телефоном, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року до участі у справі були залучені в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, співвласники квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ..

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явились, направили письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, зазначивши, що не заперечують проти задоволення позову.

З`ясувавши правові позиції сторін та дослідивши письмові докази у справі судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по 1/4 частці кожному (а.с. 4).

На підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 03.02.2021 року державним нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1/4 частки у праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 .

З довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 16.12.2020 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані співвласники квартири ОСОБА_1 , доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і з 23.03.2009 року племінник відповідач ОСОБА_2 , (а.с. 7).

Позивач зазначає, що відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає з липня 2016 року. На підтвердження цього надала довідку про непроживання № 152 від 18.11.2020 року, складену членами правління ОСББ «Дружби народів 32» (а.с. 8).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно положень ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного Кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Зі змісту ст.ст. 386, 391 ЦК України слідує, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд України, у своїй постанові від 16.01.2012 року висловив правову позицію, відповідно до якої у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з п.34) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність відповідача ОСОБА_2 у спірній квартирі понад встановлені строки підтверджується довідкою про непроживання за місцем реєстрації від 18.11.2020 року та визнанням позову самим відповідачем (а.с. 8).

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 з 2016 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , суд вважає, що він втратив право користування вказаним жилим приміщенням, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. А тому, позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою є передчасними.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 840.80 грн., який, у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на її користь (а.с. 1).

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 200, 206, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін

Повне рішення складено 19.03.2021 року.