ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

22 березня 2021 року

м. Харків

справа № 644/10172/19

провадження № 22-ц/818/24/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю туристична компанія «Анекс Тур»,

третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю туристична компанія «Анекс Тур», третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2020 року, ухвалене суддею Глібко О.В., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю туристична компанія «Анекс Тур», третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позову зазначає, що 15 серпня 2019 року між ним та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір №15/08 на туристичне обслуговування, в якому ФОП ОСОБА_2 діяв від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур». Відповідно до умов укладеного договору, ним в повній мірі було виконано всі взяті на себе зобов`язання. Проте одразу після прибуття до готелю EDASU ARTEMISIA ROYAL PARK CLUB 4**** ним та ОСОБА_4 , яка була другим туристом, згідно з договором №15/08 на туристичне обслуговування від 15 серпня 2019 року, було виявлено грубі невідповідності заявленим раніше умовам проживання в готелі, якості та характеристикам харчування, забезпеченню рівня безпеки, облаштуванню готелю та ряду інших нюансів, які в цілому не відповідають категорії 4 зіркового готелю. При цьому постояльці готелю відмітили та зафіксували письмово багаточисельні порушення, та після чого склали колективну скаргу, яку підписали 24 мешканці готелю, із зазначенням своїх особистих даних, засобів зв`язку та номерів ваучерів. Проте, зазначені претензії жодним чином не були врегульовані ні з боку готелю, ні з боку ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур». Через неналежний рівень гарантування безпеки мешканцям готелю, через випадки доступу на територію готелю сторонніх осіб, 09 вересня 2019 року у нього було викрадено 700 доларів США та 1000 турецьких лір, 20 євро. Тому після повернення до України ним та ОСОБА_4 було складено заяву на ім`я ОСОБА_2 , в якій ними було зазначено про невідповідність готелю EDASU ARTEMISIA ROYAL PARK CLUB 4****заявленому класу готелю, та зазначені всі порушення, які вказувалися в колективній скарзі. Крім того, через неналежну кількість та якість харчування ним додатково витрачено гроші на харчування в розмірі 700 доларів США. Таким чином, вважає, що має місце порушення умов договору №15/08 на туристичне обслуговування від 15 серпня 2019 року з боку відповідача, а саме: ненадання реальної інформації про умови проживання, харчування, безпеки, рівень зірковості в готелі EDASU ARTEMISIA ROYAL PARK CLUB 4****, що потягло вибір саме цього готелю. Порушення умов договору в частині невідповідності прописаних в ньому умов послуг, за які сплачено велику суму грошей. Тому має місце порушення Туроператором вимог закону та умов договору в частині ненадання повної та достовірної інформації про умови надання послуг, умови проживання та харчування. Як він зазначає, неналежними, навіть жахливими умовами проживання в готелі вчинили вплив на його моральний стан та моральний стан ОСОБА_4 , яка подорожувала разом з ним. Він бажав поїхати на відпочинок, провести його з гарним настроєм та в хороших умовах, які були оплачені та обрані по заявлених характеристиках готелю та сервісу в ньому. Проте, через жахливі умови проживання, відсутність належного обслуговування, брудні номери, жахливу якість харчування та ряд інших факторів він не отримав бажаного відпочинку, а отримав лише дискомфорт, неналежне ставлення до себе, поганий настрій та розчарування від туристичної подорожі. Крім того, він був вимушений витратити близько 700 дол. США на харчування. А викрадення значної грошової суми, значним чином порушило його плани.

Вважає, що відповідачем грубо порушені умови договору на туристичне обслуговування № 15/08 від 15.08.2019 року, неналежним чином надано послуги за договором, надано недостовірну та неправдиву інформацію щодо умов готелю, чим введено його в оману як споживача та допущено нечесну підприємницьку діяльність. Все це порушує його права як туриста, як споживача.

Просить суд стягнути з ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на свою користь суму в розмірі 84 957,15грн., яка складається з матеріальних збитків в розмірі 34957,15грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_3 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі, окрім обставин викладених у позовній заяві, посилається на те, що суд першої інстанції при розгляді матеріалів справи допустив вибірковий підхід до встановлених обставин, здійснив неналежне та неповне дослідження наданих доказів, показань свідка та пояснень третьої особи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду судом не було встановлено факту порушення відповідачем прав позивача, як споживача туристичних послуг. Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними вони також не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 25 квітня 2018 року між ТОВ «Туристична компанія» Анекс Тур» та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір №437А/18, відповідно до якого турагент зобов`язується за винагороду надати послуги відповідачу з реалізації турпродукту, шляхом укладання договорів на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем відповідача, а також здійснювати фактичні дії, визначені договором, із самостійним набором та комплектацією туристичних груп ( том. 1 а. с. 99-103).

15 серпня 2019 року між турагентом та ОСОБА_1 було укладено договір на туристичне обслуговування №15/08, відповідно до умов якого останній замовив у Турагента послуги: п.2.2 країна та місце призначення: Туреччина, Олюденіз; п. 2.3. Термін подорожі: з 03 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року; п. 2.4. Транспортне обслуговування: літак; п.2.5 Розміщення в готелі ( в т. ч. транзитне): EDASU ARTEMISIA ROYAL PARK CLUB 4****; п. 2.6.: Поселення до готелю: 03 вересня 2019 року. Виселення з готелю: 13 вересня 2019 року.; п. 2.7. Трансфер: груповий, Харчування: AL, Страховик: VUSO; п.2.8 Додаткові або інші умови подорожі, додаткові послуги-відсутнє. ( том. 1 а. с. 16-20)

Згідно положень ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму та спрямований на забезпечення закріплених Конституцією України прав громадян на відпочинок, свободу пересування, охорону здоров`я, на безпечне для життя і здоров`я довкілля, задоволення духовних потреб та інших прав при здійсненні туристичних подорожей. Він встановлює засади раціонального використання туристичних ресурсів та регулює відносини, пов`язані з організацією і здійсненням туризму на території України визначені Законом України «Про туризм».

Частинами 1, 2 ст.5 Закону України «Про туризм» перебачено, що учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є, в тому числі:

туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Згідно ч.ч.1, 4, 14, 13 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору:1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування;

2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту);

3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування;

4) види і способи забезпечення харчування;

5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи;

6) програма туристичного обслуговування;

7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту;

8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту;

9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг;

10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там;

11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати;

12) форма розрахунку.

Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Так, статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування та звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ч.4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Відповідно до положень ст.191 Закону України «Про туризм» будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування.

Інформація про умови надання туристичних послуг, яку туроператор (турагент) поширює до укладення договору на туристичне обслуговування, має доводитися у доступній, наочній формі, бути розбірливою, зрозумілою та містити відомості про:

1) місце надання туристичних послуг, програму туристичного обслуговування;

2) характеристику транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорію;

3) характеристику готелів та інших об`єктів, призначених для надання послуг з тимчасового розміщення, у тому числі місце їх розташування, категорію, строки і порядок оплати готельного обслуговування;

4) види і способи забезпечення харчування під час туристичної подорожі;

5) мінімальну кількість туристів у групі, а також інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи, не пізніше ніж за три дні до початку туристичної подорожі;

6) ціну туристичних послуг.

Туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про:

1) основні вимоги до оформлення в`їзних/виїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на в`їзд/виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі строк їх оформлення;

2) медичні застереження стосовно здійснення туристичної подорожі, зокрема протипоказання через певні захворювання, особливості фізичного стану (фізичні недоліки) і вік туристів, а також умови безпеки туристів у країні (місці) тимчасового перебування;

3) туроператора (турагента), його місцезнаходження, поштові реквізити, контактний телефон, наявність ліцензії на провадження туристичної діяльності та інші відомості відповідно до законодавства про захист прав споживачів;

4) керівника групи та засоби зв`язку з ним у разі здійснення туристичної подорожі за кордон чи перебування за кордоном неповнолітньої та/або малолітньої особи з метою встановлення законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи прямого зв`язку з нею;

5) час та місце проміжних зупинок і транспортних сполучень та категорію місця, яке споживач займатиме в певному виді транспортного засобу;

6) види і тематику екскурсійного обслуговування, порядок здійснення зустрічей і проводів, супроводу туристів;

7) стан навколишнього природного середовища, санітарного та епідеміологічного благополуччя;

8) назву, адресу та контактний телефон представництв туроператора або організації (організацій), уповноваженої туроператором на прийняття скарг і претензій туристів, а також адреси і телефони дипломатичних установ України у країні (місці) тимчасового перебування або місцевих служб, до яких можна звернутися у разі виникнення труднощів під час туристичної подорожі;

9) порядок забезпечення туроператором обов`язкового та/або добровільного страхування туристів, розмір, порядок і умови виплати страхового відшкодування, а також можливість та умови добровільного страхування витрат, пов`язаних з розірванням договору на туристичне обслуговування за ініціативою туриста, страхування майна;

10) розмір фінансового забезпечення туроператора (турагента) на випадок його неплатоспроможності (банкрутства) та кредитну установу, яка надала таке забезпечення.

Відповідно до 5.1 Договору №15/08 Турагент зобов`язується відповідно до замовлення Туриста й особам, що слідують з ним, забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) Туристу, а Турист зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити їх.

Турист здійснює вибір туристичних послуг із запропонованих турагентом на свій розсуд і за своїм побажанням.

Турагент зобов`язується надати Туристу повну та достовірну інформацію, передбачену чинним законодавством України та зокрема ст.191, 20 Закону України «Про туризм».

Забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до п.2 Договору.

Організувати оформлення документів.

Забезпечити Туриста необхідними документами: ваучерами, страховими полісами (пам`яткою), авіаквитками на авіарейси з графіком відправлення за маршрутом вказаним у п.2 Договору.

Негайно інформувати Туриста про зміни в замовлених послугах, при їх наявності.

Перевіряти у Туриста наявність та правильність оформлення необхідних паспортних та візових документів.

Довести до відома Туристів, що строк дії договору страхування починається з дати останніх підтверджених змін до Турпродукту та повної його оплати Туроператором.

Турагент зобов`язується отримати від Туриста та надати Туроператору достовірні відомості щодо номера телефону Туриста з метою забезпечення своєчасного інформування Туриста.

Відповідно до п.п.5.2.1, 5.2.2, Турист, поміж іншого, зобов`язаний оплатити вартість туристичного продукту протягом одного дня з моменту підписання даного Договору.

Своєчасно надати документи, які необхідні для оформлення поїздки (Туру). Документи повинні бути оформленні у встановленому законодавством порядку і надані Турагенту.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач як на підставу позовних вимог зазначає, що готель та отримані в ньому послуги вочевидь не відповідали категорії 4-х зірковості готелю, антисанітарні умови та несмачна їжа призвели до фактичного порушення умов договору на туристичну подорож, оскільки туроператором була доведена йому недостовірна інформація.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Так, на підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано ксерокопії колективної скарги, протоколів турецьких жандармів від 09 вересня 2019 року, заяви на ім`я ФОП ОСОБА_2 , відповіді ФОП ОСОБА_2 на претензію, фото копії матеріалів оскарження інших туристів, інформацію та фото-копії з офіційного сайту відповідача щодо готелю « EDASU ARTEMISIA ROYAL PARK CLUB 4**** », інформацію щодо готелю «EDASU ARTEMISIA ROYAL PARK CLUB 4****» з інших туристичних сайтів, відео та фото-копії із зображенням умов готелю «EDASU ARTEMISIA ROYAL PARK CLUB 4 **** » зроблених ним особисто.

Апеляційним судом встановлено, що позивач самостійно обрав контрагента, підписав з ним договір на туристичне обслуговування за власною волею та власним бажанням.

Пунктом 11.1 договору №15/08 від 15 серпня 2019 року, ОСОБА_1 підтвердив, що він до замовлення туристичних послуг та укладення договору на туристичне обслуговування отримав всю необхідну інформацію у доступній та наочній формі про організацію туристичного обслуговування за договором, права, обов`язки та правила поведінки, умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, медичні застереження стосовно здійснення туристичної поїздки, порядок перевірки щодо часу рейсу, трансферу, а також правила перетину державних кордонів митні правила України та країни тимчасового перебування, правила перебування за кордоном, щодо туристичного обслуговування за договором в повному обсязі, яка була надана у відповідності з вимогами Закону України «Про туризм», законодавства про захист прав споживачів.

За таких обставин, посилання позивача, що ним не було отримано необхідної та повної інформації щодо туристичного продукту спростовуються матеріалами справи.

Що стосується тверджень позивача, що готель та отримані в ньому послуги не відповідали категорії 4-х зірковості, то колегія суддів зазначає наступне.

Пунктами 6.6 Договору №15/08 передбачено, що Турагент/Туроператор не несе відповідальності та не сплачує будь-які компенсації за можливі порушення та дії, які не належать до його компетенції, а саме: за готельне обслуговування (несмачна їжа, висока вартість додаткових послуг, відключення води та електропостачання, прибирання кімнат і території та таке інше) та негативні наслідки споживчих послуг, самостійно придбаних туристом у будь-яких суб`єктів ринку туристичних послуг у країні перебування/відпочинку туриста, т.я. Туроператор не може на це вплинути.

При цьому п.8.6 цього Договору такоже передбачено, що адміністрація готелів країни перебування може тимчасово змінювати склад устаткування номерів, змінювати харчування, особливо на початку та в кінці сезону. Деякі розваги, що рекламуються, враховуючи використання спортивного устаткування, можуть бути оплатними. Устаткування, що зображене на рекламних фотографіях, необов`язково може бути в наявності протягом сезону. Турагент/Туроператор не володіє інформацією про можливі плани адміністрації готелів щодо проведення (будівельних та ремонтних робіт в курортній зоні.

Також колегія суддів звертає увагу позивача на те, що категорія готелю визначається офіційними органами країни розташування готелю (п.4.1.3 Договору №15/08), а тому твердження позивача, що готель, в якому він відпочивав не відповідає 4-х зірковості є його особистою думкою.

Більш того, сторони домовилися (пункт 5.2.6 Договору №15/08), що у випадку виникнення у Туриста претензій, що якості послуг які надаються, Турист зобов`язаний негайно в письмовій формі подати претензію представнику сторони, яка приймає, та повідомити про це Турагента протягом доби. Усі пред`явлені претензії Туриста повинні містити: прізвище, ім`я та по-батькові Туриста, період і місце його перебування, а також супроводжуватися актом, складений Туристом, уповноваженим працівником організації, що надавала послуги Туристу, та завіреним підписом представника Туроператора країни перебування. Претензії повинні бути направлені Туроператору не пізніше 14 календарних днів із дня закінчення Туру. Разом з претензією Туроператору надається копія Договору Турагента з Туристом, інші документи, що мають відношення до інциденту.

Колективна скарга, на яку посилається позивач подана з порушенням порядку передбаченого пункт 5.2.6 Договору №15/08.

Так, вона адресована керівництву «Anex Tour», остання підписана 24 мешканцями готелю із зазначенням особистих даних, засобів зв`язку та номерів ваучерів, які не мають відношення до даного спору. Акту, який би був підписаний туристом, уповноваженим працівником організації, що надавала послуги Туристу, та представником Туроператора, з цього приводу не складалося.

Доказів того, що позивача та/або його супутниця ОСОБА_4 під час перебування на відпочинку у період з 03 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року, зверталися зі скаргами у порядку передбаченому пункт 5.2.6 Договору №15/08 - матеріали справи не містять.

Своїм правом передбаченим п.10 Договору №15/08 щодо розірвання договору позивач також не скористався.

Що стосується фото матеріалів здійснених позивачем, то вони колегією суддів не приймаються, оскільки з них не можливо встановити, де саме здійснювалася фото зйомка.

Відеозапис наданий позивачем, як вже було зазначено судом першої інстанції, є неналежним доказом. На відео вбачається інша назва готелю та інша категорія- 3 зірки, ніж того, в якому відпочивав позивач, оскільки у ваучері позивача зазначено, що він відпочивав у готелі «Edasu Artemisia Royal Park Club 4*» та має 4 зірки.

Окрім цього, відеозапис не містить дати, часу проведення зйомки, з цього відео не можливо достовірно встановити який саме готель зображений на відеозаписі та на ньому не зображені позивачі, щоб можна було встановити чи дійсно це той готель, про який йде мова чи ні.

Пояснення свідка ОСОБА_4 судом першої інстанції також обгрунтовано не прийнято, оскільки остання перебуває з позивачем в близьких відносинах та крім того вони отримували туристичні послуги разом, що свідчить про їх зацікавленість.

З приводу доводів позивача щодо втрати сумки з цінностями, то як передбачено п.6.12 договору № 15/08 турагент/туроператор (сторона яка приймає туриста в країні тимчасового перебування), не несуть відповідальність за втрату, пропажу цінностей, документів, особистих речей туриста під час здійснення туристичної подорожі.

Отже, твердження позивача, які стосуються втрати сумки, не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки в даному випадку відповідач не несе відповідальності за втрату, пропажу цінностей та особистих речей позивача, а крім того, як зазначив ОСОБА_1 він залишив її без нагляду на шезлонзі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» повністю виконала всі свої зобов`язання перед позивачем у частині надання туристичних послуг, даний комплекс послуг був наданий туроператором в повному обсязі та згідно умов договору, а в свою чергу позивач використав надані послуги в такому самому обсязі, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 34957,15грн. не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000грн. є похідними, вони також не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків не спростовують, та фактично зводять до переоцінки доказів здійсненої судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна