КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8616/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Довгополій А.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Нікітіної-Дудікової Г.Ю.

представника відповідача КМДА - Авдєєва О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Нікітіної - Дудікової Ганни Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В.,

у цивільній справі №757/13527/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради в особі Київської міської державної адміністрації про відшкодування завданих матеріальних збитків.

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Києвенерго» про відшкодування завданих матеріальних збитків. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належать два автомобілі, які 29 травня 2017 року були припарковані біля житлового будинку № 27 на проспекті Голосіївському в м. Києві . Внаслідок прориву труби тепломережі (яка знаходиться на балансі ПАТ «Київенерго») біля будинку № 27 на пр. Голосіївському в м. Києві, що сталася 29 травня 2017 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, йому завдано матеріальних збитків у розмірі 219 340,13 грн., які необхідні для відновлення пошкодженого автомобіля «Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_2 . Посилаючись на положення ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 219 340,13 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року було задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Київську міську раду в особі Київської міської державної адміністрації. З урахуванням того, що теплова мережа перебуває на балансі ПАТ «Київенерго», а власником трубопроводу теплової мережі є Київська міська рада.

У серпні 2019 року позивачем подано нову редакцію позовної заяви, де відповідачами було визначено: Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») та Київська міська рада в особі виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) про солідарне стягнення з відповідачів матеріальної шкоди в розмірі 219340,13 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року позовні вимоги в частині ПАТ «Київенерго» було закрито.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог до Київської міської ради в особі Київської міської державної адміністрації про відшкодування завданих матеріальних збитків.

Не погоджуючись з рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, просила скасувати рішення суду першої інстанції, постановивши нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу,, в якому не визнаючи доводи апеляційної скарги, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник відповідача не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги до заявлені до відповідача є безпідставними, оскільки не встановлено, що саме з вини відповідача позивачу спричинена матеріальна та моральна шкода.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Так, судом при розгляді справи було встановлено, що 29 травня 2017 року стався прорив труби тепломережі біля будинку № 27 на пр. Голосіївському в м. Києві .

Внаслідок прориву магістрального трубопроводу теплової мережі, що призвело до вибуху водогону, в результаті виходу води на поверхню, було пошкоджено припарковані біля будинку №27 на Голосіївському проспекті у місті Києві автомобіль ««Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_2 , які належить на праві приватної власності позивачу. Сума матеріальних збитків визначена у розмірі 219 340,13 грн., які необхідні для відновлення пошкодженого автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_2 .

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник вказував на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що між Київською міською державною адміністрацією та АВК «Київенерго» (правонаступником якої є ПАТ «Київенерго») 27 вересня 2001 року було укладено угоду щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва.

З аналізу положень вказаної угоди вбачається, що власник передав у користування та володіння інший особі майно, а користувач вказаного майна зобов`язувався сплачувати за таке користування грошові кошти. Таким чином, вказана угода за своєю правовою природою є договором оренди та має відповідати загальним вимогам, встановленим для даного виду правочинів.

Матеріалами справи встановлено, що всі гідравлічні випробування, які проводились ПАТ «Київенерго», попередньо узгоджувались з відповідачем. Корозійне стоншення стінок теплопроводу неможливо усунути шляхом проведення поточного ремонту, а лише шляхом проведення капітального ремонту, обов`язок по проведенню якого покладається на власника майна Київську міську раду в особі КМДА, за положеннями закону.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Власник має самостійно стежити за тим, щоб воно не стало джерелом шкоди для третіх осіб. Саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Крім того, рішення Господарського суду м. Києва від 22.01.2019 року у справі №910/2193/18 на яке посилається суд першої інстанції у своєму рішенні, не може бути преюдиційним при розгляді даної справи та встановлювати будь-які обставини.

Таким чином, в даному випадку, власник майна - Київська міська рада та орендар - ПАТ «Київенерго» мають відповідати як солідарні боржники.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно приписів ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним (ст. 614 ЦК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України).

Отже, враховуючи викладене, обов`язок по доведенню перших трьох складових цивільного правопорушення покладено на особу, якій завдано збитки, а обов`язок по доведенню відсутності вини покладено на особу, яка завдала шкоду.

Як вбачається із матеріалів справи, між Київською міською державною адміністрацією, з однієї сторони, та ДЕК «Київенерго» (правонаступником якої є ПАТ «Київенерго»), як енергопостачальником, 27 вересня 2001 року на підставі рішень Київради від 21 грудня 2000 року №128/1105, №129/1106, ЩЗ1/1108 укладено угоду щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва.

Згідно переліку основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які перебувають у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго» відповідно до угоди, теплова мережа з інвентарним номером 79002228 трубопроводу теплової мережі діаметром 800 мм, що пролягає від теплової камери №427/10 до теплової камери №42.7/ М була передана Київською міською державною адміністрацією ПАТ «Київенерго».

Згідно копії витягу з журналу цехового обліку технологічних порушень в роботі обладнання району теплових мереж «Голосієво» структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» зафіксовано, що 29 травня 2017 року близько 13:00 виникло пошкодження магістрального трубопроводу теплової мережі діаметром 800 мм, що пролягає від теплової камери №427/10 до теплової камери №427/11, під час гідравлічних випробувань. Відповідно до журналу цехового обліку причиною пошкодження трубопроводу є неприпустиме стоншення стінки трубопроводу внаслідок дії поверхневих вод при тривалості експлуатації.

Згідно довідки №029/27/1018 від 02 березня 2018 року структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», ділянка магістрального трубопроводу Ду 800 теплової мережі №8 ТЕЦ-5 між тепловими камерами 427/10 та 427/11, що пролягає поруч з житловим будинком №27 на проспекті Голосіївському в м. Києві , де стався прорив, знаходиться на балансовому обліку СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» (була передана останньому у володіння та користування відповідно до угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року).

Факт аварійного прориву трубопроводу, який пролягає від теплової камери №427/10 до теплової камери №427/11, що стався 29 травня 2017 року близько 13:00, сторонами не заперечується та підтверджується копією витягу з журналу цехового обліку технологічних порушень в роботі обладнання району теплових мереж «Голосієво» структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго».

Причиною пошкодження зазначено - неприпустиме стоншення стінки трубопроводу внаслідок дії поверхневих вод при тривалості експлуатації.

Порядок проведення випробувань джерел теплової енергії регулюється нормами Постанови Кабінету міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», Наказу Міністерства палива та енергетики України «Про затвердження Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» від 14 лютого 2007 року №71 та нормами Наказу Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10 грудня 2008 №620/378 «Про затвердження Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду».

Графік проведення гідравлічних випробувань складається компанією та затверджується Київською міською державною адміністрацією заздалегідь. Також з термінами гідравлічних випробувань тепломереж, які визначено графіком, узгоджуються інші роботи: графіки проведення ремонтів та роботи основного обладнання теплоджерел Київенерго; графіки проведення планових ремонтів обладнання теплових мереж; фінансові плани роботи філіалів та інших підрозділів компанії, графіки роботи персоналу тощо.

Так, ПАТ «Київенерго» було погоджено з КМДА графік випробувань теплових мереж на гідравлічну щільність та міцність в 2017 році, а також було погоджено внесення змін до такого графіку, про що свідчить лист від 16 травня 2017 вих. №003 - 826 за підписом заступника голови Виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА) Пантелеева П. про погодження перенесення випробувань теплових мереж на гідравлічну щільність та міцність.

Основні організаційні і технічні вимоги до безпечної, надійної та економічної експлуатації джерел теплопостачання, теплофікаційних і тепловикористовувальних установок, теплових мереж, систем опалення та вентиляції, гарячого водопостачання, збирання і повернення конденсату, водопідготовки, в також засобів вимірювальної техніки встановлено Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №71 від 14лютого 2007 року.

Згідно з пунктом 6.3.27 Правил, організація, що експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів і устатковання, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики. Слід вести облік, систематизацію та аналіз виявлених дефектів за видами устатквання, виявляти причини, розробляти і впроваджувати заходи до запобігання виникненню дефектів. У разі відсутності сучасних ЗВТ і методів діагностики, як виняток, можливим є застосування шурфовок.

Тобто, особою, відповідальною за заподіяну в даному випадку шкоду, є ПАТ «Київенерго», яке не забезпечило вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна, а саме - теплових мереж біля житлового будинку № 27 на Голосіївському проспекті у місті Києві , переданих йому в управління на підставі Угоди.

Вказаний висновок встановлений в рішенні Господарського суду м. Києва від 22 січня 2019 року, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16 травня 2019 року.

Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України , обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, з огляду на викладене, вбачається, що прорив води на зовнішній тепловій мережі, в результаті чого було пошкоджено автомобілі позивача, стався саме з вини ПАТ «Київенерго», тобто заявлені вимоги позивача до КМДА про відшкодування спричиненої шкоди не підлягають до задоволення.

Крім того, у відповідності до матеріалів справи, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року позов в частині вимог заявлених ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго» було закрито. Дана ухвала набрала законної сили, та не скасована. Відтак, правових підстав для покладення відповідальності на ПАТ «Київенерго» за результатами розгляду даної апеляційної скарги нема.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є фактично ідентичними доводам позивача при розгляді справи в суді першої інстанції, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України. Відтак, підстави для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367,368, 374, 375, 381-383, 384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Нікітіної - Дудікової Ганни Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 січня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: