Справа № 219/7593/20
Провадження № 2/219/327/2021
Ухвала

Іменем України

15 березня 2021 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючого судді Шевченко Л.В., з участю секретаря судового засідання Брагіної М.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду знаходиться вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2020 вказана цивільна справа розподілена судді Лапченко О.М.

Ухвалою Артемівського міськрайнного суду Донецької області від 18.08.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання по вказаній цивільній справі.

Ухвалою суду від 10.02.2021 задоволено заяву позивача ОСОБА_1 та відведено суддю Лапченко О.М. від розгляду вказаної справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2021 вказана цивільна справа була розподілена судді Дубовику Р.

11.02.2021 на підставі розпорядження керівника Артемівського міськрайонного суду № 14 був здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи № 219/7593/20 у зв`язку із задоволенням відводу судді Лапченко О.М., та розподілена судді Шевченко Л.В.

Ухвалою суду від 15.02.2021 справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди прийнято до провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

По вказаній справі підготовче засідання призначено на 16.00 год. 15 березня 2021 року.

Позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив відмовити у допуску до участі у справі представнику відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Івашовій Е.Ю., вказуючи, що представництво (самопредставництво) інтересів відповідача в суді остання здійснює на підставі довіреності. Вказує, що згідно ЦПК юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи) (ч.3 ст.58). Повноваження представників сторін мають бути підтверджені довіреністю юридичної особи. Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку від представляє її процесуальні права та обов`язки. Згідно Статуту AT «ДТЕК Донецькі електромережі», затвердженого 26.11.2018 позачерговими Загальними зборами акціонерів, товариство є юридичною особою за законодавством України (п.5.1); керівництво поточною діяльністю Товариства здійснює одноосібний Виконавчий орган (абз.1 п.17.1), особа, що виконує функції Виконавчого органу Товариства, уповноважена діяти від імені Товариства, здійснювати процесуальні права, виконувати обов`язки, брати участь у судових справах в усіх органах судової системи, незалежно від їх юрисдикції (само представництво Товариства в суді) (абз.абз.1,3 п.17.3); обрання та припинення повноважень (зокрема дострокове) особи на посаду Виконавчого органу здійснюється за рішенням Наглядової ради. Особа, обрана на посаду Виконавчого органу, здійснює свої повноваження на підставі цього Статуту та укладеного з нею трудового договору (контракту) (абз. абз. 1,3 п. 17.5). Окрім зазначеного, інших положень стосовно представництва (самопредставництво) Товариства в суді, Статут відповідача не містить. ОСОБА_2 , згідно наказу AT «ДТЕК Донецькі електромережі» № 64-к від 19.03.2020 (арк.с.65) займає посаду провідного юрисконсульта департаменту з правового забезпечення. Рішення Наглядової ради, трудовий договір (контракт), що свідчили б про обрання вказаної особи на посаду Виконавчого органу, відсутні. Тобто ОСОБА_2 не є особою, що виконує функції Виконавчого органу Товариства, а відтак і не має повноважень діяти від імені Товариства, здійснювати процесуальні права, виконувати обов`язки, брати участь у судових справах в усіх органах судової системи, незалежно від їх юрисдикції. З огляду на зазначене, правові підстави для представництва (самопредставництво) відповідача в суді ОСОБА_2 та здійснення нею від імені відповідача його процесуальних прав та обов`язків у справі, відсутні.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви позивача та вказала, що вона є належним представником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», оскільки в матеріалах справи є наказ від 19.03.2020 р. про прийняття на роботу на посаду провідного юрисконсульта департаменту з правового забезпечення з 20.03.2020 на час відпустки ОСОБА_3 для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку до фактичного її виходу, що підтверджує її перебування у трудових відносинах з АТ «Донецькі електромережі», отже, наявність трудового договору підтверджена. Також надано копію посадової інструкції провідного юрисконсульта, в якій визначені трудові обов`язки, повноваження провідного юрисконсульта. З посиланням на пункт 3.2 посадової інструкції вважає, що має право діяти від імені підприємства на підставі виданої довіреності. Також надала до матеріалів справи Витяг зі Статуту Товариства (в редакції 2020 року), розділ 17 якого, на думку ОСОБА_2 , містить положення щодо прав керівника Товариства делегувати свої повноваження щодо самопредставництва юридичної особи в судах іншим особам.

При вирішенні питання щодо представництва інтересів відповідача у даній справі, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.8 Конституції України - Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи

п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Відтак, з 1 січня 2019 року представництво в судах першої інстанції, за винятком трудових спорів, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) здійснюється виключно адвокатами та законними представниками.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. ч.1, 3 ст.237 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ( ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Вимогами ст.131-2 Конституції України передбачено, що незалежність адвокатури гарантується.

Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частиною 4 ст. 274 ЦПК України чітко визначені категорії справи, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи у порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Дану справу не можна вважати малозначною справою у розумінні ст. 19 та ст. 274 ЦПК України, тому судом відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з урахуванням категорії та складності розгляду справи, обсягу та характеру доказів, тощо.

Відповідач уповноважив ОСОБА_2 представляти інтереси підприємства та суду надано копію довіреності від 21.12.2020 р. № 94/2021. Проте, в довіреності не зазначено посаду представника. Строк дії довіреності до 31.03.2021.

Для підтвердження повноважень брати участь у справі в порядку самопредставництва працівник (юрисконсульт) має надати суду докази того, що особа обіймає певну посаду (наказ, трудовий договір), а також докази, які дозволяють встановити обсяг повноважень вказаної посадової особи (статут, положення, трудовий договір (контракт) або окреме доручення керівника, в якому визначено повноваження особи представляти інтереси державного органу, органу місцевого самоврядування в суді в конкретній судовій справі, якщо посадовою інструкцією або контрактом не передбачено право такої особи представляти інтереси без такого доручення.

Такі висновки зробив Верховний Суд (Касаційний господарський суд) в ухвалі від 07.02.2020 року по справі № 17/495-08, (Касаційний адміністративний суд) в ухвалі від 12 лютого 2020 року у справі №160/2199/19 та ухвалі від 21 січня 2020 року у справі № 924/440/19.

На підтвердження повноважень представника підприємства, ОСОБА_2 були надані наказ від 19.03.2020 р. про прийняття її на роботу на посаду провідного юрисконсульта, довіреність № 94/2021 від 21.12.2020 року, посадову інструкцію провідного юрисконсульта (вх.37081, арк.с.114), в якій визначені трудові обов`язки, повноваження провідного юрисконсульта. Так, в пункті 1.4 посадової інструкції передбачено, що провідний юрисконсульт Департаменту з правового забезпечення АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі -ДПЗ) призначається, переводиться та звільняється з посади наказом Генерального директора Товариства за поданням керівника ДПЗ (арк.с.117). Однак, наказ від 19.03.2020 № 64-к підписаний керівником департаменту з управління персоналом ОСОБА_4 . Посадова інструкція затверджена Керівником департаменту з управління персоналом Таранюком О.Г. «01» «01» 20р.

Згідно пунктів 3.2 посадової інструкції провідний юрисконсульт ДПЗ з метою покладених на нього завдань має право: представляти інтереси Товариства в органах державної влади та місцевого самоврядування, у взаємовідносинах з підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності на підставі виданої довіреності та за дорученням керівництва Товариства (арк.с.120).

Згідно Витягу зі Статуту АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а саме розділу 17, на який посилалася ОСОБА_2 , керівництво поточною діяльністю Товариства здійснює одноосібний Виконавчий орган.

Частиною 3 статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

Згідно статті 60 Закону України «Про акціонерні товариства» порядок прийняття рішень особою, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, встановлюється статутом акціонерного товариства. Особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, вправі без довіреності діяти від імені акціонерного товариства, в тому числі представляти його інтереси, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства. У разі неможливості виконання особою, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, своїх повноважень, ці повноваження здійснюються призначеною нею особою, якщо інше не передбачено статутом або положенням про виконавчий орган.

Разом з тим, суду не надано документу, з якого можна встановити хто саме відповідно до Статуту підприємства є особою, яка здійснює повноваження одноосібного Виконавчого органу (Директор чи Генеральний директор), чи уповноважувала ця особа керівника Департаменту правового забезпечення ОСОБА_4 приймати на посаду провідного юрисконсульта ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Витяг зі Статуту, наданий суду, та посадова інструкція не містить повноважень провідного юрисконсульта Департаменту брати участь у судових справах в усіх органах судової системи незалежно від їх юрисдикції (самопредставництво Товариства в суді).

В матеріалах справи також відсутні докази того, що ОСОБА_2 є адвокатом. Станом на 15.03.2021 матеріали справи не містять документів, які дозволяють їй діяти в інтересах відповідача відповідно до закону, статуту, положення чи трудового договору.

Цивільне процесуальне представництво - це такі юридичні відносини, за якими одна особа - представник виконує на підставі повноваження, наданого йому законом, статутом, положенням або договором, процесуальні дії в цивільному судочинстві на захист прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи, державних і громадських інтересів.

Цивільний процесуальний представник - це особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

Право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

З огляду на викладене, суд вважає, що заява позивача про відмову у допуску до участі у справі представника відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Івашової Е.Ю. підлягає задоволенню частково з визначенням, що остання на час проведення підготовчого судового засідання не має належних повноважень бути представником та діяти від імені відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

Керуючись ст.ст. 59, 60, 260, 261, 353 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Вважати, що на час проведення підготовчого засідання 15 березня 2021 року ОСОБА_2 не має належних повноважень бути представником відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» по довіреності від 21.12.2020 за № 94/2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Шевченко