Ухвала

16 березня 2021 року

м. Київ

справа № 663/3072/19

провадження № 61-13890св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у складі колегії суддів:Базіль Л. В., Бездрабко В. О., Семиженка Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 10 червня 2020 року позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_2 з житлового будинку АДРЕСА_1 . У задоволенні позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації місця проживання відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що припинення відповідачем свого права власності на зазначений будинок є наслідком припинення у нього і права користування цим житлом. ОСОБА_1 , як власник спірного нерухомого майна, може вимагати усунення будь-яких порушень свого права, в тому числі і шляхом виселення відповідача з житлового будинку. Крім того, відповідач має у власності інше помешкання.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 червня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про виселення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 залишився проживати в житловому будинку з дозволу позивача (нового власника), як рідний брат її колишнього чоловіка, ОСОБА_3 , а тому він набув охоронюване законом право на мирне володіння майном у законний спосіб, користується житлом з 2005 року, здійснює оплату послуг з електроенергії, а позивач не надала суду доказів на підтвердження обставин, за яких відповідач втратив таке право користування житлом та наявність підстав, передбачених положеннями статті 116 ЖК Української РСР для виселення відповідача.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду,

у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що після продажу у 2005 році відповідач там проживав як член родини ОСОБА_3 , оскільки він там проживав як колишній власник, який добровільно не залишив будинок.

Крім того, судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц та постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 295/15305/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська