Провадження № 2/638/4786/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря судових засідань - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ "Страхова компанія "ЮНІВЕС"" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановив:

Представник ПАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування у розмірі 5419 грн 80 коп., а також сплачений судовий збір.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 04.06.2018 року у м. Харкові по вул. Котельників відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mazda 3» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 31.07.2018 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєннні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП.

При цьому обидва транспортні засоби було застраховано: власник автомобіля «Mazda 3» державний номерний знак НОМЕР_2 отримав від ПрАТ «СК АСКО ДС» страхове відшкодування у розмірі 12 037 грн, що дало підставу останньому звернутись до ПАТ СК «ЮНІВЕС» із заявою про виплату страхового відшкодування у порядку суброгації у розмірі 5419, 80 грн від ПрАТ «СК АСКО ДС».

На підставі вищевказаної заяви та звіту №11/06/2018А від 12.06.2018 року , згідно з яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda 3» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 14 444, 96 грн., ПрАТ «СК ЮНІВЕС» зійдснило виплату страхового відшкодування у розмірі 5419, 80 грн., що підтверджується платіжним дорученням та є підставою для звернення до суду з заявою про компенсацією сплаченого відшодування до відповідача у розмірі 5419, 80 грн.

Ухвалою суду від 27.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання до суду відзиву та всіх наявних у нього доказів.

Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи положення ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений строк.

Суд, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 31.07.2018 року ОСОБА_1 04.06.2018 року о 07 год 50 хв., керуючи автомобілем Тойота, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Котельників, 9 у мХаркові , при зміні напрямку руху - поворот праворуч, не впевнився у безпечності маневру, через що допустив наїзд на транспортний засіб Мазда 3, державний номерний знак НОМЕР_2 . Своїми діями порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху та спричинив матеріальну шкоду, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та покинув місце ДТП до приїзду поліції.

Вказана постанова набрала законної сили 11.08.2018 року.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MAZDA 3, державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована у ПрАТ «СК АСКО ДС» на підставі договору страхування В №276248 від 11.09.2017 року.

Згідно з звітом №11/06/2018А дослідження спеціаліста-автотоварознавця вищевказаного автомобіля вартість відновлювального ремонту складає 14444, 96 грн.

Відповідно до платіжного доручення №1738 від 27.06.2018 року ОСОБА_2 (власнику автомобіля державний номерний знак НОМЕР_2 ) ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» було перераховано 12037 грн 46 коп.

Згідно з платіжним дорученням від 25.04.2019 року №34725 Приватне акціонерне товариство «СК ЮНІВЕС» перерахувало на користь ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» 5419, 80 грн на підставі заяви про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації від 05.04.2019 року №345.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згіднно з полісом №АМ-2398888.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Згідно зі ст.1166 КЦ України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Згідно з ст. 29 вищевказаного Закону зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п.в ст. 38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Враховуючи, що ПрАТ «Страхова компанія ЮНІВЕС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 5419 грн 80 коп. на користь ПрАТ «СК АСКО ДС» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування у порядку суброгації, підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, порушення ним обов`язків, передбачених Законом №1961-ІV, зокрема самовільне залишення місця пригоди, сукупність вищевказаних умов у розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для виникнення права зворотної вимоги до ОСОБА_1 як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 5419 грн 80 коп.

Щодо вимоги про стягнення понесених витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа N 810/4749/15) вказав, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа N 826/856/18) зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява N 34884/97, п. 30). У пункті 269 рішення у цій справі Судом зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 N 5076-VI (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Статтею 19 Закону N 5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 30 Закону N 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховним Судом, зокрема у своїх постановах від 27.06.2018 у справі N 826/1216/16, від 17.09.2019 у справі N 810/3806/18, від 31.03.2020 у справі N 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником позивача у справі не надано жодних доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, відтак суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог у вказаній частині.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 352-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ПАТ "Страхова компанія "ЮНІВЕС"" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» (, рахунок НОМЕР_4 в ПАТ «ТАСКОМБАНК» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 5 419 (п`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять гривень) вісімдесят копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ПрАТ «СК ЮНІВЕС» (, рахунок НОМЕР_4 в ПАТ «ТАСКОМБАНК» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 17.01.2022 року.

Суддя