Справа №694/845/20
провадження № 4-с/694/4/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.,

секретаря судового засідання Матвієнко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), суб`єкт оскарження: начальник відділу Звенигородського міськрайвідділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Поштаренко В.П. (адреса: поштовий індекс 20202, пров. В.Погорілого 1, м.Звенигородка, Черкаської області, ) стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з привернення боргів»( адреса вул.. Симона Петлюри 30, м.Київ, 01032, ) на дії державного виконавця

встановив:

18.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить, визнати неправомірними дії виконавця з винесення постанови від 20.01.2021 рокув частині накладення арешту на його картковий рахунок та зобов`язати виконавця усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні заробітною платою шляхом зняття арешту з його карткового рахунку № НОМЕР_2 , який бслуговується платіжною карткою № НОМЕР_3 .Одночасно просить поновити строк звернення зі скаргою до суду.

У скарзі вказано, що він працює в групі благоустрою виконавчого комітету Звенигородської міської ради на посаді робітник з благоустрою та отримує заробітну плату, яка перераховується на його картковий рахунок № НОМЕР_2 , який за пропозицією роботодавця був відкритий ним саме для отримання заробітної плати в АТ КБ «Приватбанк». В січні 2021 року з метою отримання заробітної плати він намагався зняти кошти з банкомату, але банкомат видав йому на табло інформацію, що на картковий рахунок накладений арешт. З метою встановлення причини блокування отримання ним його заробітної плати, він звернувся спочатку в банк, де отримав усне повідомлення, що рахунок його арештований за рішенням виконавчої служби. Після чого він звернувся до відділу ДВС з усною заявою, але йому повідомили, що вони виконують рішення суду, тому запропонували звернутися до суду. Після отримання рішення суду про стягнення з нього заборгованості за кредитом, йому стало відомо про підстави для стягнення з його заробітної плати коштів на погашення цієї заборгованості. Він не оскаржує факт стягнення з частини його заробітної плати на погашення заборгованості за кредитом, але вважає, що накладення арешту на рахунок, позбавляє його отримувати його зароблені законним шляхом кошти для його існування.

В зв`язку з чим він звернувся до начальника відділу ДВС із заявою, де просив зняти арешт з карткового рахунку , № НОМЕР_3 , так як на цей рахунок нараховується його заробітна плата і він не має інших для існування. Натомість отримав відповідь, де вказано, що підставами для рахунку відповідно до ч.4 ст.5 9 ЗУ «Про виконавче провадження є, в числі, підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Так як йому нічого не було відомо ні про рішення суду, а ні про примусове виконання, а потім він вимушений був шукати докази для підтвердження поступлення на рахунок виключно заробітної плати, намагався вирішити питання в позасудовому порядку, вважає, що він пропустив строк звернення до суду із скаргою з поважних причин і можуть бути поновлені судом. Але в банку відкрили рахунок на отримання ним виключно його заробітної плати, але, як йому в даний час пояснили в банку, на цей рахунок можна зарахувати будь-який переказ, тобто він не має спеціального призначення. На даний час на його картковий рахунок № НОМЕР_2 поступає виключно його заробітна плата, інших поступлень на нього не надходить, тому він вважаю, що накладення арешту на даний рахунок безпідставне і незаконне та підлягає скасуванню.

Від заступника начальника Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ткаченка А.В. 26.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу в якому заступник начальника просив відмовити в задоволенні скарги. Вказав, що на виконанні у Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 694/875/20 виданого 12.11.2020р. виданого Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 42535,27 грн (АСВП № 64084934).

Виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа відкрито 20.01.2021 року, про що винесено відповідну постанову, копії направлено сторонам для ознайомлення та до виконання за адресами вказаними у виконавчому документі.

20.01.2021 року керуючись ст. 56 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, які містяться всіх рахунках в АТ КБ «Приватбанк»

Відповідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

п. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

п 3 цієї ж статті у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

- отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

- надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

- отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

- наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

- відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

- отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

- погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

- отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Станом на 25.02.2021 р. у державного виконавця відсутні документи від будь-якого банку, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення.

Постанова про арешт коштів боржника винесено у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та немає законних підстав для зняття арешту з коштів боржника.

Скаржник в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Звенигородського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився. Одночасно у відзиві просив судове засідання провести без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, встановив наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що на виконанні у Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 694/875/20 виданого 12.11.2020р. виданого Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 42535,27 грн (АСВП № 64084934).

Виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа відкрито 20.01.2021 року, про що винесено відповідну постанову, копії направлено сторонам для ознайомлення та до виконання за адресами вказаними у виконавчому документі.

20.01.2021 року керуючись ст. 56 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, які містяться на всіх рахунках в АТ КБ «Приватбанк»

Згідно довідки виданої АТ КБ ПриватБанк від 17.02.2021 ОСОБА_1 має АТ КБ «Приватбанк» поточний рахунок № НОМЕР_2 , на який нараховується заробітна плата. Також на вказаний рахунок може бути нарахована будь-яка виплата (переказ).

Відповідно до довідки про доходи від 16.02.2021 року № 1 виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради, ОСОБА_1 дійсно працює в групі благоустрою виконавчого комітету Звенигородської міської ради , форма працевлаштування основна, займає посаду робітника з благоустрою та отримує заробітну плату.

Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, відсутні рахунки в банках, за винятком АТ КБ ПриватБанк на який нараховується заробітна плата .

Разом з тим Європейський суд з прав людини вказує, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів .

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України Про електроенергетику , на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України Про теплопостачання , на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України Про теплопостачання , статті 18-1 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення , на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки , на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії , з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія Нафтогаз України , її дочірня компанія Газ України , публічне акціонерне товариство Укртрансгаз , постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

У АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 , в АТ КБ ПриватБанк , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати йому заробітної плати виконавчим комітетом Звенигородської міської ради.

Наведені обставини підтверджуються довідкою-випискою виданою АТ КБ ПриватБанк від 17лютого 2021.

Із змісту постанови начальника Звенигородського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Поштаренко В.П. від 20січня 2021 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що начальник Звенигородського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Поштаренко В.П. визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ КБ ПриватБанк, на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_2 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок № НОМЕР_2 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

На підставі викладеного, суд вважає, що зазначений рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання, кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_4 його власністю та набули статусу вкладу.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Статтею 24 Закону України Про оплату праці передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому посилання скаржника на те, що накладення арешту на його грошові кошти порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.

Аналогічна позиція відображена і у постанові ВС від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц

Щодо заяви про поновлення строку звернення до суду, суд вважає, що такий строк підлягає поновленню на підставі статті 449 ЦПК України, оскільки як вбачається із матеріалів справи скаржнику нічого не було відомо ні про рішення суду, а ні про примусове виконання, а потім він вимушений був шукати докази для підтвердження поступлення на рахунок виключно заробітної плати, намагався вирішити питання в позасудовому порядку, що свідчить про поважність пропуску строку звернення до суду.

Керуючись статтями 259, 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з скаргою на дії державного виконавця.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), суб`єкт оскарження: начальник відділу Звенигородського міськрайвідділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Поштаренко В.П. (адреса: поштовий індекс 20202, пров. В.Погорілого 1, м.Звенигородка, Черкаської області, ) стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з привернення боргів»( адреса вул.. Симона Петлюри 30, м.Київ, 01032, ) на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали суду складено 22.03.2021.

Суддя Д.І. Сакун