Ухвала

22 березня 2021 року

м. Київ

справа №2-10/11

провадження №61-4234ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року в указаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки оскаржувану ухвалу Дніпровського апеляційного суду прийнято 01 лютого 2021 року, а касаційну скаргу подано 09 березня 2021 року, тобто поза межами строку, передбаченого процесуальним законом.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану ухвалу Дніпровського апеляційного суду прийнято

01 лютого 2021 року, а оприлюднено 04 лютого 2021 року.

Згідно частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положення частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Заявником в тексті касаційної скарги указано, що копію оскаржуваної ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року отримано 09 лютого 2021 року, про що свідчить відповідний запис у поштовому відправленні, що міститься у матеріалах справи.

Проте, письмових доказів на підтвердження даної обставини не надає, а також питання про поновлення строку на касаційне оскарження не порушує.

За приписами пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження наведених обставин пропуску строку, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька