Провадження №2-з/760/33/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді Букіної О.М.,

при секретарі Цигановій Ю.М.,

розглянувши у судовому засідання в залі суду в м. Києва заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майорова Алла Володимирівна, про визначення права власності на частку у спільній сумісній власності подружжя та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майорова Алла Володимирівна, про визначення права власності на частку у спільній сумісній власності подружжя та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Разом із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 131,1 м2, житловою площею 67,9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку.

В обґрунтування заяви зазначає, що нею подано до Солом`янського районного суду м. Києва позов до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майорова Алла Володимирівна, про визначення права власності на частку у спільній сумісній власності подружжя та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Вказує, що в позовній заяві про поділ спільного сумісного майна подружжя заявлено вимоги про щодо права на майно, а саме: Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частку земельної ділянки кадастровий номер :72:425:0020 по АДРЕСА_1 .

Посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на Ѕ частку нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянку за цією адресою.

Вказує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач, відповідач та ОСОБА_4 .

Зазначає, що в кінці грудня 2018 року позивач та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 на користь відповідача.

Проте 26.10.2020 року позивачу стало відомо, що відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.06.2020 року № 1105, зареєструвала право власності на все майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянку за цією адресою, тобто і на Ѕ частину, що належала позивачу та не входила до складу спадкового майна.

Стверджує, що Відповідач на даний час вчиняє дії щодо відчуження спірного майна.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є визнання права власності на частку в майні, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, зокрема, позивач просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 23.06.2020 року № 1105 на ім`я ОСОБА_2 , в частині Ѕ частини спадкового майн;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частку земельної ділянки кадастровий номер :72:425:0020 по АДРЕСА_1 .

22.12.1979 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 станом 26.10.2020 року належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає частково обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту Ѕ частину житлового будинку загальною площею 131,1 м2, житловою площею 67,9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , так як невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви в частині накладення арешту весь житловий будинок загальною площею 131,1 м2, житловою площею 67,9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позивачем ставиться питання про визнання за нею права власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 131,1 м2, житловою площею 67,9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд також не знаходить підстав для задоволення поданої заяви у частині заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо вказаного будинку як необґрунтованого.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту Ѕ частину житлового будинку загальною площею 131,1 м2, житловою площею 67,9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення поданої заяви.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майорова Алла Володимирівна, про визначення права власності на частку у спільній сумісній власності подружжя та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, задовольнити частково.

Накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 131,1 м2, житловою площею 67,9 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини поданої заяви відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майорова Алла Володимирівна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя О.М. Букіна