Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4532/20 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Талько О.Б.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Лісової Т.С.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Мозгового В.Б.

у цивільній справі №285/4532/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до повноліття дитини. В обґрунтування поданого позову зазначила, що ОСОБА_1 - відповідач по справі, є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач, починаючи з народження доньки, не бере участі у її вихованні та утриманні, хоча є працездатним, на даний час офіційно не працює, однак має достатній заробіток, так як часто знаходиться за кордоном і працює неофіційно. А тому має можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме 23.11.2020 року, і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в частині визначення розміру стягуваних аліментів - з 2500 грн. до 1500 грн. та звільнити його від сплати судових витрат. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вважає, що при розгляді справи суд першої інстанції не врахував, зокрема, наявність у нього батьків-пенсіонерів та обов`язку їх утримувати, його майновий стан (відсутність у нього нерухомого майна та доходів, соціальної допомоги та пенсії). Крім того, позивачем у суді першої інстанції не доведено його обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини саме у тому розмірі, у якому це було визначено судовим рішенням та наявність у нього такої можливості. Також вважає, що суд безпідставно в порушення вимог 141 ЦПК України поклав на нього судові витрати у повному обсязі, не врахувавши наявні докази у справі та його матеріальний стан. При цьому апелянт зазначає, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1500 гривень щомісяця.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 березня 2019 року (а.с.5,6).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

При цьому судом враховано, що згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що донька сторін проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 ЦПК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 2500 гривень щомісячно, що відповідає мінімальним потребам дитини та із врахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дитини в харчуванні, одязі, засобах гігієни та ростом цін на дитячі товари.

Разом з тим, відповідач є молодою, працездатною людиною, не має обмежень до прцевлаштування, на його утриманні немає інших дітей. В даний час позивачка не має можливості працювати, оскільки зайнята доглядом за дитиною.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 23.03.2021 року.