УХВАЛА

іменем України

22.03.2021 року Провадження №8/425/1/21

Справа №425/2886/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Москаленко В.В.

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О. ,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення (судового наказу) Рубіжанського міського суду Луганської області від 13.11.2017, у цивільній справі №425/2886/17, за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

22.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий 13.11.2017 Рубіжанським міським судом Луганської області у справі № 425/2886/17, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також судового збору на користь держави у розмірі 320 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказав, що про вказаний судовий наказ він дізнався в грудні 2020 року, а 29.01.2021, після звернення з відповідною заявою до суду, поштою отримав його копію. Також зазначає, що він добровільно надає кошти на утримання дочки ОСОБА_4 та сплачує комунальні послуги за квартиру, де вона проживає. Крім того, акт про фактичне місце проживання неповнолітньої дочки з матір,ю, який ОСОБА_2 додала до заяви про видачу судового наказу, не містить дати складання та періоду їх з дочкою проживання у квартирі АДРЕСА_1 , а тому не є доказом. У цій квартирі, яка до 03.10.2018 належала на праві власності його бабусі - ОСОБА_5 , вони з ОСОБА_2 та дочкою проживали разом з січня по серпень 2016 року, після чого переїхали в належну йому на праві власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де проживали по грудень 2019 року. Отже, твердження ОСОБА_2 про те, що він добровільно не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини є безпідставними, оскільки з дня народження дочки він постійно приймає участь в її утриманні, вихованні, розвитку, медичному забезпеченні тощо. Вважає, що ці обставини є істотними для справи і не були встановлені судом під час винесення судового наказу.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 01.02.2021 цю заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні, з викликом сторін.

16.02.2021 до суду надійшли письмові пояснення стягувача ОСОБА_2 , в яких вона просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд судового рішення (судового наказу), оскільки судові накази, видані відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 161 ЦПК України, скасуванню не підлягають.

У судове засідання заявник ( боржник) ОСОБА_1 не з,явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з,явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. 16.02.2021 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить відмовити у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 в повному обсязі ( а.с.-65-66).

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження - а.с.4), яка з листопада 2019 року по теперішній час проживає разом зі своєю матір,ю- ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 (акт про встановлення фактичного місця проживання- а.с.61).

13.11.2017 Рубіжанським міським судом Луганської області винесено судовий наказ у справі № 425/2886/17, який набрав законної сили 07.12.2017, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.13).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про видачу судового наказу суд повинен дотриматися положень статті 161 ЦПК України, якою визначено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ з урахуванням доказів, доданих до цієї заяви.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частин 7 та 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Згідно із пунктами 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є, те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів), а також неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів, не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Обставини, зазначені ОСОБА_1 у заяві про перегляд судового наказу, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами статті 165 ЦПК України.

У відповідності до частин другої, третьої та сьомої статті 429 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Суд не бере до уваги посилання заявника ( боржника) ОСОБА_1 про те, що про існування судового наказу від 13.11.2017, у справ 425/2886/17, дізнався лише в грудні 2020 року, оскільки з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого стягувачем ОСОБА_2 до своїх письмових пояснень від 16.02.2021 вбачається, що боржник ОСОБА_1 сплачував на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти, а саме: лютий 2018 року - 3000 грн.; березень 2018 року- 1500 грн.; лютий 2019 року -13000 грн.; червень 2020 року-

350 грн. Станом на 01.02.2021 заборгованість ОСОБА_1 становить 66715,34 грн.( а.с.64).

Також, стягувач ОСОБА_2 надала суду копію постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.01.2021 у справі № 425/3455/20, з якої вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. ( ас.63).

Отже, заявник (боржник) ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б свідчили про наявність істотних обставин,які б існували на час винесення судового наказу і врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, постановленого у формі судового наказу.

Керуючись ст.ст.165, 423-429 ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення (судового наказу) Рубіжанського міського суду Луганської області від 13.11.2017, у цивільній справі №425/2886/17, за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Судовий наказ Рубіжанського міського суду Луганської області від 13.11.2017, у цивільній справі №425/2886/17, за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.В. Москаленко