Справа №: 164/2158/19
Категорія: 310010000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи на

стороні позивача, яка не заявляє

самостійних вимог щодо

предмета спору, -

служби у справах дітей

Маневицької райдержадміністрації Карпюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні. Свої вимоги обґрунтував тим, що в період з липня 2014 року по вересень 2017 року він проживав спільно з відповідачем без реєстрації шлюбу. Вони мають спільну малолітню дитину: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2017 року вони проживають окремо. Малолітній син ОСОБА_6 залишився проживати разом з матір`ю - відповідачем ОСОБА_2 , яка створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Розпорядженням Маневицької райдержадміністрації Волинської області № 73 від 1 березня 2019 року було визначено наступні способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні, а саме: встановлено порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години. Вказане рішення Маневицької райдержадміністрації відповідачем не виконується, вона продовжує створювати позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Вирішити спір в позасудовому порядку немає можливості, а тому для захисту своїх прав ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 та у його вихованні, визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні, а саме: встановити порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 10 години до 18 години, а також в його день народження з 16 години до 20 години.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 та у його вихованні, визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні, а саме: встановити порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 10 години до 18 години, а також в його день народження з 16 години до 20 години.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служби у справах дітей Маневицької райдержадміністрації Карпюк Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає їх підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення. Підтвердила, що позивач неодноразово звертався до органу опіки та піклування з приводу неправомірних дій відповідача, яка створювала йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_5 та у його вихованні. Вважає за доцільне встановлення порядку побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, а також в його день народження з 12 години до 15 години.

Представник відповідача ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували відносно встановлення порядку побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, а також в його день народження з 12 години до 15 години. Стверджують, що позивач ОСОБА_1 протягом 2020 року взагалі не відвідував сина, що свідчить про ігнорування ним самим рішення органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов?язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов?язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов?язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров?я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров?я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в період з липня 2014 року по вересень 2017 року проживали спільно без реєстрації шлюбу. Вони мають спільну малолітню дитину: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, з вересня 2017 року вони проживають окремо. Малолітній син ОСОБА_6 залишився проживати разом з матір`ю - відповідачем ОСОБА_2 , яка створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Розпорядженням Маневицької райдержадміністрації Волинської області № 73 від 1 березня 2019 року було визначено наступні способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні, а саме: встановлено порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години. Вказане рішення Маневицької райдержадміністрації відповідачем не виконується, вона продовжує створювати позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Вирішити спір в позасудовому порядку не вдалося. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служби у справах дітей Маневицької райдержадміністрації Карпюк Л.М., а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, розпоряджень Маневицької райдержадміністрації Волинської області № 280 від 2 липня 2018 року та № 73 від 1 березня 2019 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 січня 2015 року, свідоцтв про шлюб серії НОМЕР_2 від 11 січня 2019 року та серії НОМЕР_3 від 10 січня 2020 року, довідок Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 149 та № 150 від 16 березня 2021 року.

Вирішуючи питання про способи участі позивача ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 157 СК України позивач ОСОБА_1 , який проживає окремо від дитини, має право брати участь у вихованні сина ОСОБА_5 і право на особисте спілкування з ним, а відповідач ОСОБА_2 , з якою проживає дитина, не має права перешкоджати позивачу безпосередньо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем та її представником відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог, а також, що спілкування позивача з сином перешкоджає нормальному розвиткові дитини, що ОСОБА_1 налаштовує сина проти відповідача, погано на нього впливає.

Згідно з ст. 7, 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 141 СК України позивач та відповідач є рівними в своїх правах, вони мають рівні права та обов?язки відносно їх спільної дитини: сина ОСОБА_5 , при чому на обсяг батьківських прав та обов?язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Крім цього, діти мають рівне право на виховання як з боку матері, так і з боку батька.

Відповідно до ст. 7, 9 Конвенції про права дитини від 21 лютого 1990 pоку дитина має право не розлучатися зі своїми батьками навіть попри їх волі, а у випадку розлучення з одним з них - право на підтримання на постійній основі особистих відносин і безпосередніх контактів з обома батьками.

При вирішенні питань, що торкаються дітей, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. При вирішенні такого спору суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

Суду відповідно до ст. 81 ЦПК України не надано належних та беззаперечних доказів того, що спілкування малолітньогоОСОБА_5 з позивачембез присутності відповідача буде мати негативний вплив на його нервову систему і психіку, чи зашкодить інтересам дитини.

На думку суду, з урахуванням відносин, які на даний час склалися між позивачем та відповідачем, особи позивачаОСОБА_1 , а також інтересів малолітньої дитини, вважається за необхідне дозволити батькові брати участь у вихованні та спілкуванні з сином саме без присутності матері дитини - відповідача ОСОБА_2 , оскільки побачення батька з сином у присутності матері може, навпаки, суперечити інтересам дитини та зашкодити її психологічному стану через суперечки, що виникають між ними.

Оскільки судом не встановлено, що побачення батька з сином не відповідає інтересам дитини, то немає підстав обмежувати права позивача у спілкуванні з дитиною та у її вихованні без присутності матері.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги рішення органу опіки та піклування - розпорядження Маневицької райдержадміністрації Волинської області № 73 від 1 березня 2019 року, яким було визначено наступні способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні, а саме: встановлено порядок побачень з сином чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, без присутності матері.

Суд вважає вказане рішення органу опіки та піклування достатньо обґрунтованим, таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини, а тому погоджується з ним.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням принципів розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин та пріоритетному інтересу дитини, недопущення порушення права позивача на виховання та інтереси самої малолітньої дитини, на підтримку зв`язків з батьком у нормальній спокійній обстановці, без суперечок та скандалів,суд вважає, що слід зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у його вихованні, визначивши наступні способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні, а саме: забирати малолітнього сина чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, а також забирати малолітнього сина в його день народження з 12 години до 15 години, зобов`язавши ОСОБА_2 біля будинку по АДРЕСА_1 забезпечити передачу малолітнього ОСОБА_5 батькові ОСОБА_1 та зобов`язавши ОСОБА_1 біля будинку по АДРЕСА_1 забезпечити передачу малолітнього ОСОБА_5 матері ОСОБА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст. 291 Цивільного кодексу України, ст.ст. 18-19, 141, 151-153, 155, 157, 159 СК України, Законом України „Про охорону дитинства, ст.ст. 7, 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст.ст. 7, 9 Конвенції про права дитини від 21 лютого 1990 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у його вихованні.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у його вихованні, а саме: забирати малолітнього ОСОБА_5 чотири рази на місяць - у першу та третю суботу, другу та четверту неділю щомісяця з 11 години до 17 години, забирати малолітнього ОСОБА_5 в його день народження з 12 години до 15 години.

Зобов`язати ОСОБА_2 біля будинку по АДРЕСА_1 забезпечити передачу малолітнього ОСОБА_5 батькові ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 біля будинку по АДРЕСА_1 забезпечити передачу малолітнього ОСОБА_5 матері ОСОБА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар