Провадження № 2/243/520/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.,
секретаря судового засідання Глух А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач по справі, фактично з часу продажу житлового будинку, з серпня 2019 року не проживає за місцем своєї реєстрації більше ніж тринадцять місяців, особисті речі відсутні, з реєстрації за вказаною адресою не знялась, фактично виїхала на постійне місце мешкання до Російської Федерації. Позивач вступила у володіння, користування вищевказаним житловим будинком та земельною ділянкою, але наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує її права як власниці житлового будинку, а саме нарахування комунальних платежів, наявність зареєстрованої людини, яка до членів сім`ї не відноситься.
Відповідач фактично не проживає у вказаному будинку з 07 серпня 2019 року, не користується, не бере участь в оплаті комунальних платежів, виїхала на постійне місце проживання до іншої країни, не знялась з реєстрації за вищенаведеною адресою. Вказані факти порушують права позивача, як власника житлового будинку.
Тому, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, письмових зауважень проти винесення заочного рішення не надала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 24 квітня 2018 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Бігун В.В., позивачу належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом № 177800217 від 16.08.2019 року.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власницею житлового будинку, право користування яким просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні.
Відповідач в даному будинку не проживає з 07 серпня 2019 року, що підтверджується Актом керівника комітету мікрорайону «Словважмаш» м. Слов`янська № 322 від 04.12.2020 року.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Згідно з ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.
Оскільки, судом було встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника будинку, а є колишнім власником будинку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , визнавши відповідача, ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321, 328, 391, 396 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 22 березня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.Ю. Фалін

Донецької області