Постанова

Іменем України

17 березня 2021 року

м. Київ

справа № 551/543/20

провадження № 61-15597св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Воскобійники»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області, у складі судді Сиволапа Д. С., від 08 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Кривчун Т. О., Дряниці Ю. В., Чумак О. В., від 10 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Воскобійники» (далі - СТОВ «Воскобійники», товариство) про розірвання договору оренди землі.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона є власником земельної ділянки площею 2, 6289 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:011:0156, розташованої на території Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області.

01 квітня 2009 року між сторонами було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 25 років.

Вважала, що за час дії договору оренди відповідач погіршив якість земельної ділянки, наслідком чого стало зменшення її нормативної грошової оцінки більше ніж на 26 % з 112 850,80 грн в 2018 році

до 83 034,70 грн в 2019 році. Таке зниження якісних показників ґрунтів критичним, та свідчить, що орендар вже критично пошкодив родючий шар ґрунту й може довести якісні показники ґрунту до знищення.

Крім того орендар систематично не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою. Зокрема, залишки недоплачених сум склали станом на: 01 січня 2016 року - 500, 10 грн, 01 січня 2017 року - 215, 10 грн,

01 січня 2018 року - 882, 05 грн, 01 січня 2019 року - 9 439, 18 грн,

01 січня 2020 року - 265, 73 грн.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд розірвати договір оренди землі, укладений 01 квітня 2009 року між нею та

СТОВ «Воскобійники», щодо земельної ділянки площею 2, 6289 га з кадастровим номером :00:011:0156, розташованої на території Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області, та зареєстрований 09 червня 2010 року за № 56.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 08 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з недоведеності того факту, що внаслідок діяльності відповідача відбулось критичне пошкодження родючого шару ґрунту належної позивачу земельної ділянки та що орендар знищує корисні властивості землі, не дотримуючись принципів раціонального використання та охорони земель. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки сталась у зв`язку зі зміною підходу до визначення такої оцінки, а зменшення нормативної грошової оцінки не вказує на погіршення якості ґрунту.

Суд також не вбачав в діях орендаря ознак умисної або систематичної невиплати орендної плати та вважав, що відповідні затримки з її виплати, що мали місце раніше, обумовлені виключно поведінкою орендодавця.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, додатково звернув увагу на те, що відсутні підстави вважати, що внаслідок використання орендарем спірної земельної ділянки відбулося її погіршення, оскільки нормативно грошова оцінка цієї ділянки в 2009 році на момент укладення договору оренди становила 40 497,25 грн, а в 2019 році - 82 999,97 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

22 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 08 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, в якій просила оскаржені судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення вимог її позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано її матеріали з місцевого суду.

У грудні 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2021 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована помилковістю висновків судів попередніх інстанцій, які ухвалюючи оскаржені судові рішення застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду

від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17, від 20 червня 2019 року у справі № 383/708/16-ц,

від 31 липня 2020 року у справі № 479/1073/18, у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16, від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.

Вказує, що відповідно до сталої судової практики систематичне внесення орендної плати (як грошової так і натуральної) не в повному обсязі, незважаючи на виплату такої заборгованості в подальшому, є підставою для розірвання договору оренди, при цьому відповідачем визнана п`ятиразова несплата орендної плати не в повному обсязі упродовж

2016-2020 років.

Звертає увагу, що поштовий переказ відповідачем було надіслано лише у 2019 році, тоді як судами було проігноровано відсутність таких переказів за

2016-2018 роки.

Стверджує, що відповідач не спростував наявність різниці між паспортними даними якісних характеристик ґрунтів у 2018 і 2020 роках, а аналіз ґрунту, проведений в 2020 році на замовлення відповідача, не має братися як доказ, оскільки відсутні відомості щодо сертифікації інженера-землевпорядника, який виконав роботи, та не доведено, що дослідний матеріал відібраний зі спірної земельної ділянки.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

В поданому у січні 2021 року до Верховного Суду відзиві на касаційну скаргу СТОВ «Воскобійники», посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржених судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 08 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 10 вересня 2020 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2, 6289 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:011:0156, розташованої на території Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області.

01 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Воскобійники» укладено договір оренди землі щодо належної позивачу земельної ділянки, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування належну орендарю земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2, 63 га. Договір укладено строком на 25 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 40 497,25 грн.

Відповідно до пункту 9 договору оренди орендна плата встановлена у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що вноситься як правило в грошовій формі, але за згодою сторін може бути проведена в натуральній формі (сільськогосподарська продукція) або відробітковій формі.

Виплата орендної плати відбувається до 31 грудня поточного року (пункт 11 договору).

Згідно угоди щодо умов сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку, яка є додатком № 1 до спірного договору та підписана сторонами, передбачено виплату орендної плати в натуральній формі в розмірі 10 кг олії, 50 кг цукру, 800 кг зерна. Період таких виплат визначений до 31 грудня.

Пунктом 38 договору оренди визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 39 договору оренди визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

09 червня 2010 року договір оренди був зареєстрований Шишацьким відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК України» за

№ 56.

Передача земельної ділянки орендодавцем орендарю підтверджується актом прийому-передачі від 01 квітня 2009 року, підписаним сторонами.

Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 3/119-20 від 08 січня 2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,6289 га з кадастровим номером :00:011:0156 станом на 31 грудня 2018 року складала

112 850,80 грн.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14 лютого 2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,6289 га з кадастровим номером :00:011:0156 становить 82 999,97 грн.

Із листа СТОВ «Воскобійники» № 159 від 21 лютого 2020 року встановлено, що розмір залишку з орендної плати ОСОБА_1 складає станом на

01 січня 2016 року - 500,10 грн, на 01 січня 2017 року -

215,10 грн, 01 січня 2018 року - 882,05 грн, 01 січня 2019 року - 9 439,18 грн,

01 січня 2020 року - 265,73 грн.

СТОВ «Воскобійники» були направлені ОСОБА_1 наступні листи:

- № 20 від 05 лютого 2019 року та № 143 від 12 червня 2019 року, в яких повідомлено про нарахування орендної плати та необхідність з`явитися за її отриманням або повідомити банківські реквізити, на які можливо перерахувати орендну плату;

- № 208 від 11 листопада 2019 року, в якому з метою забезпечення належного виконання умов договору запропоновано ОСОБА_1 з`явитися до СТОВ «Воскобійники» для отримання нарахованої орендної плати;

- № 216 від 28 листопада 2019 року, в якому товариство повідомило ОСОБА_1 про направлення 26 листопада 2019 року грошового переказу на її ім`я в сумі 14 535,18 грн, яка складається з орендних плат за 2018-2019 роки.

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 надала СТОВ «Воскобійники» банківські реквізити для безготівкового зарахування орендної плати.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, обґрунтувала необхідність розірвати договір оренди землі тим, що відповідач погіршив якість земельної ділянки, наслідком чого стало зменшення її нормативної грошової оцінки, та систематично не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з недоведеності погіршення якості земельної ділянки, та із того, що в діях орендаря не вбачається ознак умисної або несистематичної невиплати орендної плати, оскільки затримки таких виплат обумовлені поведінкою орендодавця.

Верховний Суд погоджується з висновком місцевого суду щодо недоведеності погіршення якості земельної ділянки, яка перебуває в оренді СТОВ «Воскобійники» з огляду на наступне.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 року № 105, оцінка проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року № 831.

Згідно пункту 3 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року № 831, нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення визначається відповідно до нормативу капіталізованого рентного доходу на землях сільськогосподарського призначення природно-сільськогосподарських районів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя згідно з додатком та показників бонітування ґрунтів шляхом складання шкал нормативної грошової оцінки агровиробничих груп ґрунтів природно-сільськогосподарських районів (для сільськогосподарських угідь).

Отже, нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення визначається відповідно до нормативних показників, а її зменшення не свідчить про зниження якості (родючості) земельної ділянки, у тому числі і внаслідок її використання орендарем.

Стосовно доводів щодо систематичної несплати орендної плати колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (тут і далі по тексту у редакції, чинній на момент укладання договору оренди) передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону № 161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 № 161-XIV на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати.

Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає правоорендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від06 березня 2019 року в справі № 183/262/17.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що виникнення заборгованості по орендній платі перед позивачем не є наслідком винної поведінки відповідача з невиплати орендної плати, оскільки товариство неодноразово зверталось до ОСОБА_1 з проханням отримати орендну плату або повідомити номер рахунку, на який можливо перерахувати орендну плату відповідно до умов договору оренди землі, а 26 листопада 2019 року здійснило поштовий переказ в сумі 14 535,18 грн орендної плати за

2018-2019 роки, проте ОСОБА_1 , не бажаючи продовжувати орендні правовідносини з відповідачем, ухилялася від одержання орендної плати.

Разом із тим за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно листа СТОВ «Воскобійники» № 159 від 21 лютого 2020 року розмір залишку орендної плати ОСОБА_1 становить станом: на 01 січня 2016 року - 500,10 грн, на 01 січня 2017 року - 215,10 грн, на 01 січня

2018 року - 882,05 грн, на 01 січня 2019 року - 9 439,18 грн, на 01 січня

2020 року - 265,73 грн. При цьому у 2016 році нараховано орендної плати

8 363,33 грн, сплачено (з урахуванням податків та зборів) 8 648,33 грн; у 2017 році нараховано орендної плати 10 656,57 грн, сплачено

(з урахуванням податків та зборів) 9 989,62 грн; у 2018 році нараховано орендної плати 10 656,57 грн, сплачено (з урахуванням податків та зборів) 2 099,44 грн; у 2019 році нараховано орендної плати 10 656,57 грн, сплачено (з урахуванням податків та зборів) 17 730,58 грн.

Вказуючи, що ОСОБА_1 ухилялась від отримання орендної плати за

2018-2019 роки, суди не з`ясували, у який спосіб була проведена виплата орендної плати за 2016-2017 роки; яка природа виникнення заборгованості в сумі 500, 10 грн станом на 01 січня 2016 року; чи вживались до 31 грудня 2018 року орендарем заходи для виплати орендної плати за 2018 рік і якщо так то які.

З`ясувавши вказані обставини судам необхідно встановити, чи ухилялась ОСОБА_1 від одержання орендної плати та чи намагалась у такий спосіб штучно створити підстави для розірвання оспорюваного договору оренди землі.

В залежності від з`ясованих фактичних обставин судам необхідно звернути увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17, які також стосуються погашення заборгованості з орендної плати під час розгляду справи у суді.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 24 лютого 2021 року у подібній справі № 551/542/20 за позовом ОСОБА_2 до СТОВ «Воскобійники» про розірвання договорів оренди землі.

З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, судами не встановлено, а суд касаційної інстанції у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений такої можливості, то судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки справа направлена на новий розгляд, передбачені частиною тринадцятою статті 141 ЦПК Українипідстави для нового розподілу судових витрат касаційним судом відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 08 липня

2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 вересня

2020 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович