РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/21233/18

Пров. №2/766/3015/21

09 березня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Сімірзіна П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловою площею,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили припинити право власності ОСОБА_4 на 12/25 частин квартири АДРЕСА_1 ; присудити ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості належної їй частки у спільному майні; визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/25 частин квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/25 частин квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/25 частин квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказали, що сторонам у справі на праві спільної часткової власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_2 . Позивачі є власниками 13/25 частин спірної квартири, а відповідачка власником 12/25 частин. Вважають, що наявні підстави для припинення права відповідачки на належні їй 12/25 часток спірної квартири з присудженням на користь останньої відповідної грошової компенсації за належну їй частку у спірному майні. Відповідачка ніколи не проживала та не проживає у спірній квартирі, не користується нею, не несе жодних витрат на утримання спірної квартири, не проводить поточні ремонти для збереження жилого стану квартири, комунальні послуги не сплачує та взагалі спірною квартирою не користується. У спірній квартирі проживає позивачка ОСОБА_5 разом із чоловіком ОСОБА_6 та малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_1 з її неповнолітнім сином ОСОБА_2 . Весною 2018 року ОСОБА_5 та її чоловіком понесені численні витрати на проведення ремонтних та будівельних робіт у спірній квартирі. Відповідачка жодних витрат на утримання спірного майна ніколи не несла. При цьому, відповідачка має у власності інше нерухоме майно. Враховуючи наявність у відповідачки іншого житла, позбавлення останньої права власності на належні їй 12/25 частин спірної квартири, у якій остання не проживає та якою не користується, та яка є меншою за належну позивачам частку у спірному майні не завдасть інтересам відповідачки істотної шкоди. Крім того, у відповідності до висновку №75 судової оціночно-будівельної експертизи від 27.08.2018 р. спірну квартиру неможливо розділити між співвласниками, тобто нерухоме майно є неподільним. Вважають, що наявні всі підстави для припинення права власності відповідачки на частку майна.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11.12.2018 року представником відповідачки ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що позбавлення відповідачки права власності на належну їй частину квартири завдасть істотної шкоди її інтересам. Наявність у відповідачки у власності іншого майна не може бути достатньою підставою для припинення права власності останньої у спірному майні, передбаченою ст. 365 ЦПК України. Крім того, частка відповідачки у спірному майні складає 12/25, та не може бути віднесена до категорії незначної. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2019 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено; об`єднано в одне провадження цивільну справу № 766/21233/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності з цивільною справою №766/19856/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловою площею як зустрічні вимоги, що підлягають розгляду в одному провадженні; визначено номер об`єднаних справ за номером раніше відкритої цивільної справи - №766/21233/18; підготовче засідання відкладено.

За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.02.2019 року справу №766/21233/18 передано судді Ус О.В.

ОСОБА_4 09.10.2018 року звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 наступним чином: у її користування виділити житлову кімнату №3 площею 9,6 кв.м та коморки №5 площею 0,6 кв.м та №6 площею 0,5 кв.м; у користування ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виділити житлову кімнату №1 площею 13,7 кв.м; кімнату площею 17,0 кв.м, підсобні приміщення: кухню №7 площею 5,3 кв.м, санвузол №8 площею 2,1 кв.м, туалет №9 площею 1,0 кв.м, коридор №1 площею 7,8 кв.м залишити в спільному користуванні.

В обґрунтування позову вказала, що є власником 12/25 частин квартири АДРЕСА_2 , іншими співвласниками квартири є відповідачі. У квартирі проживає та зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 з чоловіком та малолітньою дитиною, які користуються усією площею квартири. Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та рідний брат ОСОБА_2 біля 10 років постійно проживають за межами України в Ізраїлі. Оскільки вона є співвласником квартири та її частина складає майже половину всієї квартири, має право користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Вона звернулася до відповідачів з пропозицією продажу квартири та розподіл грошей відповідно до часток, однак, отримала відмову з тих підстав, що ОСОБА_3 не бажає відчужувати квартиру, а має намір з сім`єю у ній проживати постійно. Не заперечуючи проти наміру її проживання у квартири, запропонувала відповідачам компенсувати їй ринкову вартість належної частки, на що вони погодилися та запропонували компенсацію значно нижчу від ринкової вартості, що її не влаштувало. Вона позбавлена можливості і отримати компенсацію за частину квартири та проживати у ній, оскільки не має ключів, але отримала попередження, що повинна сплачувати комунальні послуги, оскільки є співвласником майна. З метою реалізації свої прав, поставила до відома відповідачів, що має намір вселитися у квартиру та на правах співвласника проживати, користуватися та розпоряджатися належною їй житловою площею квартири. Відповідачі не заперечують проти її вселення, однак, за умови визначення порядку користування житловою площею квартири в судовому порядку. Оскільки вони не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, відповідачі фактично чинять їй перешкоди у користуванні квартирою, змушена звернутися до суду.

22.02.2019 року адвокатом Аміновою С.Р., яка діє в інтересах відповідачів за зустрічним позовом, подано відзив на позовну заяву ОСОБА_4 , у якому просила відмовити їй у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2019 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

13.07.2020 року до суду надійшов висновок №87/2019 від 03.07.2020 року судової інженерно-технічної експертизи, що передано головуючому 31.07.2020 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2020 року поновлено провадження у справі, продовжено підготовче провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за суттю.

В судовому засіданні 27.01.2021 року представник позивачів позов підтримала, просила його задовольнити, та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

В судове засідання 09.03.2021 року сторони не прибули, подані заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідачки у заяві вказав, що позовні вимоги не визнають, просять відмовити у їх задоволенні. Позбавлення відповідачки права власності на належну їй частину квартири завдасть істотної шкоди її інтересам. Наявність у відповідачки у власності іншого майна не може бути достатньою підставою для припинення права власності останньої у спірному майні, передбаченою ст. 365 ЦПК України. Крім того, частка відповідачки у спірному майні складає 12/25, та не може бути віднесена до категорії незначної. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Щодо позову ОСОБА_4 вважає, що прийнятним варіантом користування квартирою є варіант 1 визначений судовим експертом Малим О.В.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної, спільної сумісної власності належить ОСОБА_8 та членам його сім`ї ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.02.2001 тр. виданого Фондом комунального майна м. Херсона (арк. справи 18 Том 1).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.07.2003 року (арк. справи 9 Том 1).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26668901 від 09.07.2010 р., ОСОБА_1 є власником 1/25 частки квартири та 1/25 частини за витягом №26668945 від 09.07.2010 р., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (арк. справи 20, 24 Том 1).

За витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26668989 від 09.07.2010 р., ОСОБА_2 є власником 1/25 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (арк. справи 21 Том 1).

ОСОБА_4 є власником 2/25 та 2/5 частин квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та підтверджено витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №103039104 від 08.11.2017 р.. №103039184 від 08.11.2017 р. (арк. справи 140-141 Том 1).

03 серпня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зареєстровано шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на ОСОБА_12 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 03.08.2012 року (арк. справи 11 Том 1).

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №75 від 27.08.2018 року проведеної за зверненням ОСОБА_3 судовим будівельно-технічним експертом ОСОБА_13 , розділити квартиру АДРЕСА_2 в частках 12/25 та 13/25 у відповідності до вимог ДБН В.2.2 2005 "Житлові будинки. Основні положння", не надається за можливе як співвласникам причитаються приміщення загальною площею 27,65 кв.м, 29,95 м2, що менше 30м2. Ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 площею приміщень 57,6 м2, станом на серпень 2018 року без вартості виконаних ремонтних робіт становить 409704грн. Ринкова вартість 12/25 частин квартири АДРЕСА_2 площею приміщень 57,6 м2, станом на серпень 2018 року без вартості виконаних ремонтних робіт складає 196660 грн. (арк. справи 29-51 Том 1).

З долучених товарних чеків та квитанції (арк. справи 55-78 Том 1) вбачається, що придбавалися будівельні матерали, розетки, лампи, цегла тощо.

Фотокартки, які містяться на арк. справи 99-108 Том 1 вказують на стан, в якому перебувала квартира та які проведено ремонтні роботи.

За висновком судової інженерно-технічної експертизи №87/2019 складеної 03.07.2020 р. судовим експертом Малим О.В., експертом за результатами проведеного дослідження запропоновано три варіанти визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_2 .

За першим варіантом запропоновано виділити:

- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно у окреме житлової кімнати 2 площею 13,7 кв.м;

- ОСОБА_4 у окреме користування приміщення житлової кімнати 4 площею 9,6 кв.м; комори 5 площею 0,6 кв.м; комори 6 площею 0,5 кв.м;

- у спільне користування всіх співвласників виділити приміщення коридору 1 площею 7,8 кв.м; житлової кімнати 3 площею 17,0 кв.м; кухні 7 площею 5,3 кв.м; ванни 8 площею 2,1 кв.м; туалету 9 площею 1,0 кв.м.

Другий варіант передбачає проведення перепланування, а саме встановлення перегородки з легких матеріалів (гіпсокартону по металевому каркасу). Зазначену перегородку з дверними прорізом необхідно установити у приміщенні житлової кімнати 3 на відстані 1,0 метра від стіни, що розділяє приміщення житлових кімнат 2 та 3. При цьому площа житлової кімнати 3 зменшиться на 3,2 кв.м та становитиме 13,7 кв.м. Таке перепланування не передбачає втручання в несучі та огороджуючі конструкції та не потребує отримання дозволу на проведення робіт по її встановленню.

За другого варіанту виділити:

- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно у окреме користування приміщення житлової кімнати 4 площею 9,6 кв.м; частину приміщення житлової кімнати 3 фактичною площею, з урахуванням перепланування 13,7 кв.м; комори 5 площею 0,6 кв.м; комори 6 площею 0,5 кв.м;

- ОСОБА_4 у окреме користування приміщення житлової кімнати 2 площею 13,7 кв.м;

- у спільне користування всіх співвласників виділити приміщення коридору 1 площею 7,8 кв.м; житлової кімнати 3 площею 17,0 кв.м; кухні 7 площею 5,3 кв.м; ванни 8 площею 2,1 кв.м; туалету 9 площею 1,0 кв.м.; частину приміщення житлової кімнати 3 фактичною площею, з урахуванням перепланування 3,3 кв.м.

За третього варіанту виділити:

- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно у окреме користування приміщення житлової кімнати 2 площею 13,7 кв.м; житлової кімнати 3 площею 17,0 кв.м;

- ОСОБА_4 у окреме користування приміщення житлової кімнати 4 площею 9,6 кв.м; комори 5 площею 0,6 кв.м; комори 6 площею 0,5 кв.м;

- у спільне користування всіх співвласників виділити приміщення коридору 1 площею 7,8 кв.м; кухні 7 площею 5,3 кв.м; ванни 8 площею 2,1 кв.м; туалету 9 площею 1,0 кв.м. (арк. справи 227-246 Том 1).

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №63 від 22.10.2020 року проведеної за зверненням ОСОБА_3 судовим будівельно-технічним експертом ОСОБА_13 , ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 площею приміщень 57,6 м2, станом на жовтень 2020 року без вартості виконаних ремонтних робіт становить 448819 грн. Ринкова вартість 12/25 частин квартири АДРЕСА_2 площею приміщень 57,6 м2, станом на жовтень 2020 року без вартості виконаних ремонтних робіт складає 215433 грн. (арк. справи 8-27 Том 2).

За інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Бережанської О.В. №247371203, №247371545, №247370532, №247371817, №247372049 від 09.03.2021 р., остання має у власності нерухоме майно.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

На підставі ст.ст.81,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Аналогічні положення містяться у ч. 1, ч. 2 ст. 364 ЦК України, які передбачають право співвласника на виділення його частки у натурі, де зазначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Отже, виходячи з положень чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вбачається, що необхідною умовою надання співвласнику тієї частини спільного майна, що відповідає його частці, або ж виділення належної йому частки в натурі, є можливість такого надання або ж виділення з точки зору подільності чи неподільності спірного майна без втрати його цільового призначення.

Судом встановлено, що розподіл у частках 12/25 та 13/25 квартири АДРЕСА_2 неможливий, що встановлено висновком судового експерта №75 від 27.08.2018 р.

Разом з тим, судом встановлено, що договір про спільне користування співвласниками квартири не укладено та спільне користування квартирою неможливе, у зв`язку з чим, між сторонами по справі і виник даний спір.

Запропоновані варіанти визначення порядку користування квартирою за експертним висновком ОСОБА_14 №87/2019 від 03.07.2020 р. суд не може прийняти до уваги, оскільки співвласники є членами 3 окремих родин, внаслідок чого будь-який варіант з урахування двох суміжних кімнат є недопустимим.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що завдана внаслідок такого припинення шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68цс12, від 24 лютого 2016 року № 6-2784цс15 і підстав для відступлення від цієї позиції суд не знаходить, така судова практика є незмінною.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному конкретному випадку частка відповідачка не є незначною, але вона не може бути виділена в натурі, оскільки квартира у багатоквартирному будинку є неподільною річчю, в судовому засіданні встановлено, що спільне володіння користування співвласниками майном є неможливим, виходячи з того, що співвласники є членами трьох різних родин, а квартира має дві суміжні кімнати. Останнє не є безумовною підставою для припинення права власності. Визначальним у цьому спорі є що квартира є неподільною річчю та встановлення чи завдасть припинення права власності відповідачці істотну шкоду.

Відповідачкою не спростовано, що вона не проживає та не користується спірною квартирою, не доведено, що припинення права власності завдасть їй істотної шкоди. Навпаки, ОСОБА_4 у позовній заяві про визначення порядку користування спірною квартирою висловила бажання продати квартиру, але ОСОБА_5 запропонувала їй компенсацію нижчу ніж ринкова вартість. Надана суду оцінка ринкової вартості квартири ОСОБА_4 не спростована, як і не спростовані доводи позивачів про те, що відповідачка не приймала участі в утриманні та ремонті спільної власності. Крім того, відповідачка ОСОБА_4 має інше постійне місце проживання, є власником житлового будинку, доказів участі у ремонті та утриманні спірної квартири, співвласницею якої вона є суду не надала.

За таких обставин суд дійшов висновку, що припинення права власності на частку спірної квартири ОСОБА_4 не завдасть їй істотної шкоди.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Необхідною умовою постановлення рішення про припинення права особи на частку у спільному майні є попереднє внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Враховуючи вище наведене у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ст.365 ЦК України для припинення права власності ОСОБА_4 на 12/25 частин спірної квартири.

Також, у зв`язку зі сплатою позивачами ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 для відповідачки ОСОБА_4 вартості 12/25 частин спірної квартири, наявні правові підстави для набуття позивачами права власності на вказану частку.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволені зустрічного позову та про задоволення первісного позову в повному обсязі.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складено 19 березня 2021 року.

Керуючись ст. 356, 358, 364, 365 ЦК України, ст.6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на 12/25 частин квартири АДРЕСА_1 .

Виплатити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) грошову компенсацію вартості належної їй частки у спільному майні у сумі 215433 гривень, які були внесені ОСОБА_5 26 жовтня 2018 року в розмірі 196660,00 грн. за квитанцією № 0.0..1 (відділення "Дніпровське" Херсонської філії АТ КБ "Приватбанк") на депозитний рахунок Держказначейської служби України у м. Києві № 1110, МФО 820172 та які були внесені ОСОБА_5 23 жовтня 2020 року в розмірі 18773,00 грн. за квитанцією № 3/1_32 (АТ "Мегабанк") на депозитний рахунок Держказначейської служби України у м. Києві, МФО 820172.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на 4/25 частин квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на 4/25 частин квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на 4/25 частин квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловою площею відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Херсонський міський суд Херсонської області з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус