Провадження №2/337/623/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 21.04.2011р. між Банком та відповідачкою шляхом підписання останньою Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитними коштами та погодилась із тим, що Банк має право у будь-який час збільшити чи зменшити кредитний ліміт. Відповідачка повинна була повертати Банку кредит разом з іншими нарахуваннями відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, до яких приєдналась відповідачка та які є складовими кредитного договору. Відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань за зазначеним кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 30.11.2020 року має заборгованість у сумі 12533,91 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 10048,36 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2485,55 грн.

Позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 03.02.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, разом з позовною заявою подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву у визначений судом строк не подала, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір, вона отримувала від позивача грошові кошти на кредитну картку, користувалась ними, але в зв`язку з тяжким матеріальним становищем допустила заборгованість по кредиту та не має наразі можливості сплатити всю суму, тому визнає лише заборгованість по тілу кредиту. Посилаючись на скрутне матеріальне становище, просить в задоволенні позову в частині стягнення процентів відмовити та розстрочити виконання судового рішення.

Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст.526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч.1 ст.267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до змісту ч.ч.1,3,4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Суд може розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Суд встановив, що 21.04.2011р. відповідачка ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк») з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

В Анкеті-заяві (арк.17) зазначено, що відповідачка згодна з тим, що вказаною заявою вона приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» та Тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку за адресою www.privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта та тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачкою 21.04.2011р., (арк.18), сторонами встановлена, зокрема, домовленість про сплату відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів у році.

Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» без номера та дати, Банк видав відповідачці ОСОБА_1 кредитні картки: 24.03.2011р. № НОМЕР_1 зі строком дії 03/15; 04.02.2012р. № НОМЕР_2 зі строком дії 07/15; 21.01.2014р. № НОМЕР_3 строком дії 10/17; 17.05.2016р. № НОМЕР_4 строком дії 12/19; 18.01.2016р. № НОМЕР_5 строком дії 01/20; 15.03.2017р. № НОМЕР_6 строком дії 03/21 (арк.16).

21.04.2011р. кредитний ліміт по картці № НОМЕР_1 Банком було встановлено в розмірі 1000,00 грн., 14.07.2012р. кредитний ліміт збільшено до 2000,00 грн., 19.10.2012р. збільшено до 4000,00грн., 27.12.2012р. збільшено до 8000,00грн., 24.06.2016р. збільшено до 10000,00грн., 19.12.2019р. зменшено до 0,00 грн.(арк.15).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованості (арк.7-14) та випискою по картрахунку відповідачки (арк.54-60), заборгованість відповідачки ОСОБА_1 перед Банком за вищевказаним кредитним договором станом на 30.11.2020 року становить 12533,91 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 10048,36 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2485,55 грн.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину у встановленому законом судовому порядку не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачці кредитні кошти, які були зараховані на видану відповідачці кредитну картку, в подальшому кредитний ліміт змінювався. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала, що користувалася цими грошовими коштами, від їх отримання не відмовлялась. Факт отримання нею кредитних карток не спростований, строк дії останньої з них до останнього дня 3-го місяця 2021 року. Також вона частково здійснювала повернення кредитних коштів, але нерегулярно та в меншому розмірі, що потягло виникнення заборгованості станом на 30.11.2020р. за тілом кредиту в розмірі 10048,36 грн. та за відсотками в сумі 2485,55 грн.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, випискою з особового банківського рахунку, відкритого на ім`я відповідачки за виданою банківською карткою, довідками про встановлення кредитного ліміту та про видані банківські картки зі строками їх дії. Ці докази в частині підтвердження розміру заборгованості за тілом кредиту в сумі 10048,36 грн. суд вважає належними та допустимими, тому приймає їх при ухваленні цього рішення.

При цьому, вирішуючи спір, суд зважає на наявність підписаної ОСОБА_1 . Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою визначена встановлена сторонами домовленість про сплату відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів у році.

Наданий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунок заборгованості за відсотками відповідає умовам кредитування, визначеним у довідці, яка підписана відповідачкою, нею не спростований, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом в розмірі 2485,55 грн. є обґрунтованими.

Крім того, зазначені обставини відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні фактично не оспорювала.

Також при ухваленні рішення суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 21.04.2011р. у вигляді Анкети-заяви, підписаної відповідачкою, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, відповідно до яких, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав шляхом стягнення в судовому порядку з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Щодо заяви відповідачки ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду про стягнення заборгованості, суд з врахуванням вимог норм права, які регламентують вказані правовідносини та фактичних обставин справи прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви, оскільки всупереч приписам ст.81 ЦПК України, суду не надано належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів в розумінні статей 77, 78, 79, 80 ЦПК України на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному стані. При цьому, як зазначає відповідачка, вона є пенсіонеркою, тобто отримує дохід у вигляді пенсії, але доказів про розмір пенсії та доказів, що такий розмір доходу істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, суду не подала.

Необхідно зазначити, що матеріали справи також не містять в собі належних доказів на підтвердження наявності інших обставин, які враховуються судом при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення суду, відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Повний текст рішення виготовлено 19.03.2021р.

Керуючись ст.3, 6, 11, 15, 16, 526, 530, 549, 610, 627, 629, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк ««ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д рах. № НОМЕР_8 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 21.04.2011 року в сумі 12533,91 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10048,36грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2485,55 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн., а всього 14635 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 91 коп.????

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Сидорова