УХВАЛА

22 березня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

за участю представника позивача - адвоката Грабовського В.А.,

представника відповідача - 2 - ТДВ «Плодорозсадник» - адвоката Сенчука В.П.,

представника відповідача - 3 - ОСОБА_1 - адвоката Вітошко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Плодорозсадник», ОСОБА_1 про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Плодорозсадник», ОСОБА_1 про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису.

15.03.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача ТДВ «Плодорозсадник» - директором Свінтозельським В.М. подано письмову заяву про відвід судді.

В обґрунтування заяви вказує те, що на його думку було порушено порядок визначення судді для розгляду даної справи, суд є необ`єктивним та упередженим, з огляду на те, що безпідставно задовольняє клопотання представника позивача - адвоката Грабовського В.А. про витребування доказів. Вважає, що наведені факти свідчать про те, що суддею Рівненського міського суду Рівненської області Тимощуком О.Я. може бути прийнято необ`єктивне рішення по даній справі.

Представник відповідача - 2 - ТДВ «Плодорозсадник» - адвокат Сенчук В.П. в судовому засіданні заяву про відвід судді Тимощука О.Я. підтримав з підстав викладених у ній та просить її задовольнити. При цьому пояснив, що про підстави заявленого відводу йому стало відомо 12.03.2021 року після прослуховування звукозапису судового засідання.

Представник відповідача - 3 - ОСОБА_1 - адвокат Вітошко Ю.Г. в судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді Тимощука О.Я. та просить її задоволити.

Представник позивача - адвокат Грабовський В.А. в судовому засіданні заперечує щодо задоволення заяви про відвід. Крім того, вказав, що жодних переваг стороні позивача суд не надавав та розглядає справу всебічно та об`єктивно. Зазначив, що відповідачем порушено строк і порядок подачі заяви про відвід, подання такої заяви свідчить про зловживання стороною відповідача своїми правами та затягування розгляду справи. Просить у задоволенні заяви відмовити. 22.03.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подав письмові заперечення на заяву про відвід судді, в якому просить визнати відвід необґрунтованим та відмовити у його задоволенні. Крім того, посилається на те, що відповідач ТДВ «Плодорозсадник» подав заяву про відвід судді після спливу строку, встановленого ч. 3 ст. 39 ЦПК України, не зазначивши про існування будь-яких об`єктивних підстав для подання такого відводу поза межами процесуального строку .

Відповідач - 1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином.

Заслухавши думку сторін, які з`явилися в судове засідання щодо обставин, викладених у заяві про відвід, дослідивши матеріали справи, вбачається, що заява про відвід судді є надуманою, а об"єктивних підстав для відводу судді не вбачається з наступних підстав.

Підстави для відводу судді встановлені у ст. 36 ЦПК України.

Згідно із абз. 1 ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 39 ЦПК України після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що про існування заявлених підстав для відводу судді відповідачу стало відомо під час ознайомлення з матеріали справи 12.03.2021 року.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Посилання представника відповідача директора ОСОБА_4 на порушення порядку визначення судді для розгляду даної справи та недобросовісне здійснення позивачем процесуальних прав, спрямованих для розподілу справи на конкретного суддю шляхом маніпуляції автоматичним розподілом не знайшли свого підтвердження та є безпідставними.

Так, відповідач посилався на те, що з травня по серпень 2020 року до ТДВ «Плодорозсадник» було подано 40 позовів з позовними вимогами що стосуються розірвання договорів оренди земельних ділянок, які перебувають у користуванні ТДВ «Плодорозсадник».

Проте, як вбачається із системи документообігу суду «Д-3» позовні заяви по 33 справах до ТДВ «Плодорозсадник» подані не позивачем у справі № 569/10189/20 ОСОБА_2 , а іншими фізичними особами, які не являються позивачами у даній справі - ОСОБА_5 (справа № 569/7273/20); ОСОБА_6 (справа № 569/7289/20); ОСОБА_7 (справа №569/7471/20); ОСОБА_8 (справа №569/7474/20); ОСОБА_9 (справа № 569/7298/20); ОСОБА_10 (справа № 569/7470/20); ОСОБА_11 (справа № 569/7478/20); ОСОБА_12 (справа № 569/7294/20); ОСОБА_13 (справа № 569/7475/20); ОСОБА_3 (справа №569/7303/20); ОСОБА_14 (справа № 569/7473/20); ОСОБА_15 (справа № 569/7472/20); ОСОБА_16 (справа № 569/7478/20); ОСОБА_17 (справа № 569/7306/20); ОСОБА_18 (справа №569/7280/20); ОСОБА_19 (справа №569/7469/20); ОСОБА_20 (справа № 569/7468/20); ОСОБА_21 (справи №№ 569/7810/20, 569/7811/20, 569/7813/20, 569/7815/20, 569/7816/20, 569/7818/20, 569/7820/20, 569/7822/20, 569/7827/20, 569/7830/20); ОСОБА_22 (справа № 569/7301/20).

Щодо посилання на інші судові справи, в яких позивачем є ОСОБА_2 , то відповідачем не подано доказів того, що він є стороною вказаних спорів (справи №№ 569/9406/20, 569/9779/20, 569/9781/20, 569/10025/20, 569/10400/20) та в них були заявлені вимоги до ТДВ «Плодорозсадник».

Згідно із ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Застосовуючи правові позиції Верховного суду, викладені у Постанові від 12 жовтня 2020 року по справі № 638/5565/18 та у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 757/64933/17-ц, суд наголошує, що позови, що мають різний предмет не є тотожними, а тому їх подання не може розцінюватись як спроба маніпулювання автоматизованим розподілом судових справ між суддями й, відповідно, визнаватись зловживанням процесуальними правами.

Суд зазначає, що порядок визначення складу суду здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду відповідно до положень статті 33 ЦПК України (з урахуванням пункту 15.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України).

Так, відповідно до ч. 14, 17 ст. 33 ЦПК України, результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом. Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Суд зазначає, що посилання ТДВ «Плодорозсадник» на маніпуляцію з боку позивача та інших осіб щодо розподілу справ між суддями та подання позовної заяви є зловживанням правами, не є підставами для відводу судді, які визначені у статтях 36 та 37 ЦПК України.

Щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

Задекларований в ст. 12 ЦПК України принцип змагальності сторін передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, обставини, наведені сторонами в обґрунтування заяв з процесуальних питань (заяв, клопотань), у тому числі заяви про відвід судді, підлягають доведенню на загальних підставах.

За приписами ст.ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником до суду не надано жодного доказу на підтвердження обставин та фактів, на які посилається у поданій заяві.

Доводи представника відповідача про сприяння стороні позивача у наданні доказів нічим необґрунтовані, вони не можуть бути підставою для відводу судді Тимощука О.Я., оскільки відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 року).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010 року).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Відповідно до частини 1 статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про те, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Тимощука О.Я. від розгляду справи № 569/10189/20 не підтверджуються матеріалами справи та зводяться до незгоди з процесуальними діями судді, а тому не можуть бути покладені в основу доводів про наявність обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність відводу судді Тимощука О.Я. від розгляду справи.

У ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлений директором ТДВ «Плодорозсадник» Свінтозельським В.М. відвід судді Тимощука О.Я. є безпідставним та не ґрунтується на вимогах ЦПК України. Доказів, які б давали підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості судді Тимощука О.Я. при розгляді даної справи суду не надано, встановлений законом строк подачі заяви про відвід судді відповідачем ТДВ «Плодорозсадник» пропущений без будь-якого обґрунтування, порядок подачі такої заяви порушений.

Виходячи із всього вищевикладеного, вважаю, що заявлений відвід є надуманим, безпідставним і необгрунтованим.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Передати питання вирішення заявленого відводу судді Тимощуку О.Я. по цивільній справі № 569/10189/20 іншому судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

На час вирішення даного питання провадження по справі зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Я. Тимощук