КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Колдіна О.О.
Апеляційне провадження №22ц/824/ 1811 /2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», третя особа Центр надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м,Києві про заборону вчинення певних дій.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд ,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року позивач звернувся із зазначеним позовом . У позові просив заборонити АТ « Альфа-Банк» звертатися до нотаріуса для стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у вересні 2020 року подав уточнену позовну заяву , в якій просив заборонити АТ «Альфа-Банк» звертатися до нотаріуса для стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити вчинення реєстраційних дій на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У вересні 2020 року позивач подав заяву про забезпечення позову, і просив заборонити вчинення реєстраційних дій на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . реєстраторам Комунального підприємства Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м,Києві .

Позивач обґрунтовував необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення його порушених прав.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В подальшому, позивач ОСОБА_1 у жовтні 2020 року подав заяву про забезпечення позову і просив заборонити вчиняти реєстраційні дії до вирішення справи по суті на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . реєстраторам Комунального підприємства Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м,Києві.

Заяву обґрунтував тим, що він отримав від АТ « Альфа-Банк» повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушення). У повідомленні зазначено, що до товариства перейшло право вимоги за кредитним договором, і АТ « Альфа-Банк» має право вимоги заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року, і є іпотекодержателем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира є предметом договору іпотеки ,яким забезпечено виконання зобов`язання за кредитним договором. Цим же листом товариство вимагає усунути порушення , сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 13 липня 2020 року складає 448 693,35 доларів США . Зазначено ,що в разі невиконання вимоги , товариство має намір звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 37 Закону України « Про іпотеку» .

Як зазначає позивач , рішеннями судів , які набрали законної сили , у задоволенні позову «Дельта Банк» до нього про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено, відмовлено і у стягненні заборгованості за кредитним договором .

На думку позивача ,заява про заборону вчинення реєстраційний дій є превентивним заходом ,направленим на попередження незаконних дій з нерухомим майном з боку банку , зокрема з його квартирою, яка є предметом іпотеки, тому просив забезпечити позов .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права , постановити ухвалу про задоволення заяви. У скарзі зазначав , що суд не взяв до уваги , що відповідач має можливість не тільки позбавити його житла , але й перереєструвати право власності на вказану квартиру на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 18 березня 2021 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Апелянт подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії;

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв"язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судовий захист повинен бути ефективним, що вимагає ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як видно із матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо наявності права у відповідача на звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання рішення суду .

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову , правильно виходив із того, що спосіб, в який позивач просить забезпечити позов у даній справі, призведе до фактичного вирішення спору по суті ще до розгляду справи , що є неприпустимим.

Доводи апеляційної скарги не містять доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374, 375 ,381 - 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 березня 2021 року.

Головуючий

Судді