Справа №2-9900/09
Провадження №2-в/522/7/21
УХВАЛА

17 березня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

в складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні питання про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №2-9900/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року позов Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.03.2012 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року залишено без змін.

25.01.2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій зазначив, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року по справі №2-9900/09, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.03.2012 року, задоволено позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції, та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції заборгованість по зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору №014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року в сумі 2 922 970,30 грн. та судові витрати в сумі 1 952,00 грн. 12.10.2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки відступив право вимоги за Іпотечним договором від 18.05.2007 року ПАТ «Юнекс Банк». 12.10.2016 року ПАТ «Юнікс Банк» відповідно до Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором відступило право вимоги ТОВ «Стандард Фінанс Групп». 12.10.2016 року ТОВ «Стандард Фінанс Груп» відповідно до договору відступлення права вимоги №12-10/16 та Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором відступило права вимоги ОСОБА_4 . Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22.12.2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року по справі №2-9900/09 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом, а саме: з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ОСОБА_4 . В свою чергу 22.12.2020 року ОСОБА_4 відповідно до Договору купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором №014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року відступила права вимоги заборгованості за зазначеним Кредитним договором, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Також, 22.12.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договорами іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_4 відступила ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 набув право вимоги заборгованості за Іпотечним договором від 18.05.2007 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чепелєвою Т.В., та зареєстрований в реєстрі за №У-173. Заявник вважає, що на теперішній час ОСОБА_4 втратила право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , у зв`язку з відступленням права вимоги третім особам, у зв`язку з чим звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року ініціювано розгляд справи про відновлення судового провадження в цивільній справі №2-9900/09 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченої ухваленням рішення.

Передано до канцелярії Приморського районного суду м.Одеси копію ухвали для реєстрації цивільної справи про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі №2-9900/09 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченої ухваленням рішення, та подальшої її передачі головуючому для розгляду.

Зупинено провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №2-9900/09, провадження №6/522/251/21 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі про відновлення повністю або частково судового провадження в цивільній справі №2-9900/09 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченої ухваленням рішення.

22.02.2021 року ОСОБА_3 надав суду клопотання про відновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.03.2021 року відкрито провадження з питання відновлення за ініціативою суду судового провадження по зазначеній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 12.03.2021 року.

У судове засідання призначене на 12.03.2021 року сторони не з`явилися, про час про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 17.03.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом.

Приморським районним судом м.Одеси надано довідку, з якої вбачається, що цивільна справа №2-9900/09 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом, заочне рішення по якій ухвалено 23.11.2009 року, була вилучена до знищення, за закінченням строку зберігання справи. В архіві суду зберігається оригінали: заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23 листопада 2009 року, ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 17.09.2010 року, ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 16.03.2011року, ухвали апеляційного суду Одеської області від 27.03.2012 року та ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 38.11.2014 року.

Вказане, дає підстави вважати втраченим судове провадження по вказаній цивільній справі.

Зазначені обставини, на думку суду, є перешкодою для розгляду заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача).

Згідно ст.488 ЦПК України встановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Архівом суду додано завірену належним чином копію судового рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23 листопада 2009 року (головуючий суддя Ільченко Н.А.) (а.с.26).

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23 листопада 2009 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» - задоволено. Дане рішення суду містить наступний текст:

Справа №2-9900/09

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2009 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Башкіровій О.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості в сумі 383 642,25 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 2 922 970,30 грн., посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобов`язань, що випливають з умов кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позов і наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не повідомили суду причини своєї неявки в судове засідання, хоча про дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про одержання ними судових повісток.

Заяв відповідачів про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року ВАТ „Райффайзен Банк Аваль надав ОСОБА_1 кредит в сумі 333 300,00 дол.США на строк з 17.05.2007 року по 17.05.2025 року під 14,5% річних, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячними фіксованими платежами до 15 числа кожного місяця.

Позивач повністю та в строки виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії з лімітом 333 300,00 дол.США.

Однак позичальником ОСОБА_1 встановлені кредитним договором терміни повернення наданого йому кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються.

Наданий позичальнику ОСОБА_1 кредит забезпечений порукою ОСОБА_2 , про що 17.05.2007 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 014/0077/85/74991/1.

Відповідно до п.3.1. вищевказаного договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року, поручитель ОСОБА_3 і позичальник ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед банком в повному обсязі у відповідності до ч.1і ч.2 ст.554 ЦК України.

Згідно з п.10.1 кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Крім того, згідно з положеннями пунктів 5.5., 6.5. цього кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків, а позичальник зобов`язується здійснити дострокове погашення не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення.

12.05.2009 року позивачем рекомендованою кореспонденцією зі зворотним повідомленням направлено відповідачам письмову претензію-вимогу про дострокове повернення кредиту та плати за кредит у повному обсязі, що підтверджується документально.

Таким чином, встановлений заново термін повернення кредиту настав на 30 календарний день з дати відправлення банком відповідачам претензії-вимоги про дострокове повернення кредиту. Проте відповідачі дотепер не виконали свої зобов`язання, що випливають з кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року.

Станом на 18.06.2009 року заборгованість відповідачів перед банком по зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року, складає 383 642,25 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на вказану дату (1,00дол.США=7,619грн.) складає 2 922 970,30 грн., з яких :

- заборгованість за кредитом 323 705,00 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 2 466 308,40 грн. ;

- заборгованість за відсотками 2 949,61 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 22 473,08 грн. ;

- заборгованість за простроченими відсотками 35 063,94 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 267 152,16 грн.;

- заборгованість за пенею 21 923,70 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 167 036,67 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд також стягує солідарно з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 700,00 грн. і оплатою витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 252,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.526,527,530,554,611,612,623-625,1048-1050,1054 ЦК України, ст.ст.88, 209,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Задовольнити позов відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль в особі його Одеської обласної дирекції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль в особі його Одеської обласної дирекції (65000, м.Одеса, вул.Садова,10, МФО 328351, Код , р/р НОМЕР_1 ) :

1) заборгованість по зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17 травня 2007 року, в сумі 2 922 970 (два мільйони дев`ятсот двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят) грн. 30 коп. ;

2) і судові витрати в сумі 1 952 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.А.Ільченко

Відповідно до положень пунктів 17 ч.1 ст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно ч.2 ст.493 ЦПК України встановлено, що суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені ЦПК України, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно із статтею 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду (стаття 489 ЦПК України).

Відновлюючи втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-9462/09 суд зазначає, що відповідно до ст.ст.2, 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права. Реалізація права на справедливий судовий розгляд передбачає, зокрема, забезпечення доступу до правосуддя. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України.

Конституцією України закріплено загальні засади, на яких базуються суспільно-політичні відносини в державі: права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина 2 статті 3). Забезпечення прав і свобод людини і громадянина означає їх визнання, дотримання та захист.

Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується; права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина 3 статті 8, частина 1 статті 55). Ця норма закону є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Право оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема, забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частин 3 статті 129 Конституції України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1. пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У справі Bellet v France Суд зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За таких обставин, для забезпечення реалізації прав заявника про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі, суд вважає за можливе вирішити питання про відновлення втраченого судового провадження, за наявними у архіві Приморського районного суду м.Одеси матеріалами по цивільній справі №2-9900/09.

Крім того, Верховний Суд України у пункті 38 постанови №2 від 12 червня 2009 року Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що за правилами розділу ІХ ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Суд враховує, що цивільна справа №2-9900/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом, заочне рішення по якій ухвалено 23.11.2009 року, втрачена, та вважає за доцільне відновити втрачене провадження, для правильного вирішення заяви про заміну стягувача ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірних матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку на його думку, необхідно відновити.

З метою забезпечення прав заявника на розгляд вищевказаних заяв, суд вважає за можливе відновити провадження по справі на підставі зібраних документів в частині судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.258-259,263-265, 353, 491-494 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене провадження по цивільній справі №2-9900/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 (68303, Одеська область, м.Кілія, вул.Колгоспна, 64), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитом, в частині рішення суду, враховуючи наявні в архіві Приморського районного судові рішення по справі, в наступній послідовності і такого змісту:

Справа №2-9900/09

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2009 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Башкіровій О.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості в сумі 383 642,25 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 2 922 970,30 грн., посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобов`язань, що випливають з умов кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позов і наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не повідомили суду причини своєї неявки в судове засідання, хоча про дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про одержання ними судових повісток.

Заяв відповідачів про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року ВАТ „Райффайзен Банк Аваль надав ОСОБА_1 кредит в сумі 333 300,00 дол.США на строк з 17.05.2007 року по 17.05.2025 року під 14,5% річних, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячними фіксованими платежами до 15 числа кожного місяця.

Позивач повністю та в строки виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії з лімітом 333 300,00 дол.США.

Однак позичальником ОСОБА_1 встановлені кредитним договором терміни повернення наданого йому кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються.

Наданий позичальнику ОСОБА_1 кредит забезпечений порукою ОСОБА_2 , про що 17.05.2007 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 014/0077/85/74991/1.

Відповідно до п.3.1. вищевказаного договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року, поручитель ОСОБА_3 і позичальник ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед банком в повному обсязі у відповідності до ч.1і ч.2 ст.554 ЦК України.

Згідно з п.10.1 кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Крім того, згідно з положеннями пунктів 5.5., 6.5. цього кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків, а позичальник зобов`язується здійснити дострокове погашення не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення.

12.05.2009 року позивачем рекомендованою кореспонденцією зі зворотним повідомленням направлено відповідачам письмову претензію-вимогу про дострокове повернення кредиту та плати за кредит у повному обсязі, що підтверджується документально.

Таким чином, встановлений заново термін повернення кредиту настав на 30 календарний день з дати відправлення банком відповідачам претензії-вимоги про дострокове повернення кредиту. Проте відповідачі дотепер не виконали свої зобов`язання, що випливають з кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року.

Станом на 18.06.2009 року заборгованість відповідачів перед банком по зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року, складає 383 642,25 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на вказану дату (1,00дол.США=7,619грн.) складає 2 922 970,30 грн., з яких :

- заборгованість за кредитом 323 705,00 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 2 466 308,40 грн. ;

- заборгованість за відсотками 2 949,61 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 22 473,08 грн. ;

- заборгованість за простроченими відсотками 35 063,94 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 267 152,16 грн.;

- заборгованість за пенею 21 923,70 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 167 036,67 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд також стягує солідарно з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 700,00 грн. і оплатою витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 252,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.526,527,530,554,611,612,623-625,1048-1050,1054 ЦК України, ст.ст.88, 209,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Задовольнити позов відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль в особі його Одеської обласної дирекції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль в особі його Одеської обласної дирекції (65000, м.Одеса, вул.Садова,10, МФО 328351, Код , р/р НОМЕР_1 ) :

1) заборгованість по зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору № 014/0077/85/74991 від 17 травня 2007 року, в сумі 2 922 970 (два мільйони дев`ятсот двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят) грн. 30 коп. ;

2) і судові витрати в сумі 1 952 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.А.Ільченко

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 17.03.2021 року.

Суддя Домусчі Л.В.