справа № 468/1594/19-ц
провадження №2/489/325/21
18 березня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі АТ «Банк Форвард»), третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Як на підставу заявлених вимог вказала, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки вона не укладала з АТ «Банк Форвард» будь-яких кредитних договорів, не отримувала будь-яких грошових коштів. Крім того, зазначила, що вона ніколи не отримувала від відповідача повідомлень про наявність та розмір заборгованості, пропозицій про добровільне погашення заборгованості та намір відповідач звернутись до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Також вказала, що вона не знає, які документи було надано відповідачем нотаріусу на підтвердження виникнення її заборгованості та її розміру. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 19.12.2019 справу направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.
Згідно ухвали судді Дніпровського районного суду міста Києва Арапіна Н.Є. від 23.01.2020 провадження по справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2020 справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 справу передано судді Коваленку І.В.
Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленка від 30.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2020 витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. належним чином завірені копії наявних матеріалів виконавчого напису № 1246 від 17.07.2019.
У судове засідання, призначене на 09.03.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач надала до суду письмову заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить розгляд справи провести за її відсутності.
Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке містяться в матеріалах справи.
Третя особа причини своєї неявки не повідомила, пояснення на позовну заяву до суду не подала.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.
Як вбачається із матеріалів справи, 23.05.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт», було укладено письмовий договір про відкриття карткового рахунку, який складається із заяви № 106551071, довідки про кредитування. На підставі вказаного договору позивачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до п.1.3 договору, позивачу для здійснення операцій за рахунком, надано кредит у виді відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 49% річних, найменування продукту «РСУ MasterCard Standard 49 (Україна)».
- заборгованість за процентами та комісіями становить 1287,21 грн.
У вищевказаному виконавчому написі зазначено, що АТ «Банк Форвард» є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт», при цьому не зазначено на якій підставі відбулось правонаступництво, при цьому відповідачем також не надано доказів такого правонаступництва.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 26.11.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання спірного виконавчого напису.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні вимоги передбачено пунктом 3.1 глави 16 Порядку.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.
При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню правове значення має не лише перевірка додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком, а й перевірка доводів боржника в повному обсязі та встановлення обставин, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №2 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача виписку з рахунка позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості, або первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначені у написі є безспірними.
Крім цього, позивач у позовній заяві зазначає, що жодних повідомлень від відповідача про наявність заборгованості за Кредитним договором вона не отримував.
Відповідачем не надано суду даних про те, що АТ «Банк Форвард» на адресу ОСОБА_1 було надіслано письмове повідомлення про порушення зобов`язання та повідомлення нею було отримане.
Вказані обставини свідчать, що позивач була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
За таких обставин та враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», так як вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 768,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Воровського, 37/14.
Повний текст судового рішення складено 18.03.2021.

Суддя І.В.Коваленко