ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/439/21 Справа № 183/6148/19 Головуючий у першій інстанції: Сорока О. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року по справі за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 03.05.2018 року близько 15 години 25 хвилин відповідач, будучи призначеним на посаду поліцейського Управління патрульної поліції в м.Дніпро ДПП, у складі екіпажу заступивши на патрулювання на службовому автомобілі Mitsubishi СКС МОU-04 МП, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , керуючи зазначеним автомобілем на 238 км. автодороги М-04, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості, в результаті чого транспортний засіб почав некерований рух та скоїв наїзд на перешкоду у виді відбійника. Внаслідок порушень відповідачем Правил дорожнього руху, належний департаменту патрульної поліції автомобіль Mitsubishi СКС МОU-04 МП, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, а позивачу, як власнику транспортного засобу, було завдано матеріальних збитків. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення №183/2741/18 провадження було закрите, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Згідно висновку експертного дослідження №16/12.2/11 від 04.09.2018 року вартість матеріального збитку пошкодженого відповідачем автомобіля складає 115663,78 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 115663,78 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції Національної поліції України, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23.02.2017 №65 о/с ОСОБА_1 був призначений на посаду поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ДПП (а.с.65).

03 травня 2018 року о 15 годині 25 хвилин, відповідач, у складі екіпажу заступивши на патрулювання на службовому автомобілі Mitsubishi СКС МОU-04 МП, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , керуючи зазначеним автомобілем на 238 км. автодороги М-04, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого транспортний засіб почав некерований рух та скоїв наїзд на перешкоду у виді відбійника (а.с. 9).

Провадження по справі №183/2741/18 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрите, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 9).

Власником автомобіля Mitsubishi СКС МОU-04 МП, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ №8043 (а.с.8).

Згідно висновку експертного дослідження №16/12.2/11, складеного від 04.09.2018 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi СКС МОU-04 МП, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 115663,78 грн. (а.с.16-24).

Також встановлено, згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Дніпровським районним у м.Кам`янське відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області 07.07.2017 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 07 липня 2017 року було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №268.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Заводським районним у м.Кам`янське відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 18.07.2020 року.

27 липня 2020 року Першою кам`янською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №504/2020 (номер у Спадковому реєстрі 66175815) на майно ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За положеннями частини 1 статті 55 ЦПК України У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У зв`язку із зазначеним, до участі у справі залучено правонаступника ОСОБА_1 його дружину ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована за однією адресою з відповідачем на час смерті останнього.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР (далі - Положення), це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.

За вказаним Положенням відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правилами статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктами 1, 2, 8 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Статтею 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Стаття 60 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином відповідач у справі, що розглядається, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоду державі в особі Департаменту патрульної поліції шляхом пошкодження майна у період здійснення ним повноважень, пов`язаних із виконанням його службових обов`язків.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно п.1 ч.1, ч. 2 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 258 ЦПК України, перегляд судових рішень в апеляційному порядку закінчується прийняттям постанови.

Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом першим частини першої вказаної статті, суд повинен повідомити заявникові до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (ч.1 ст.256 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 255 та 257 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, колегія приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження в справі у зв`язку з тим, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебувала на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №818/1688/16 (провадження №11-892апп18).

Оскільки позовні вимоги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу його право на звернення з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 377, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді