справа № 363/3538/17 головуючий у суді І інстанції Чірков Г.Є.
провадження № 22-ц/824/3127/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Громадської організації Садівницьке товариство «Урожай» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації Садівницьке товариство «Урожай» про встановлення земельного сервітуту,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила встановити безстроковий безоплатний земельний сервітут проїзду до земельної ділянки з кадастровим номером :37:008:6003 через земельну ділянку, що належить ГО «СТ «Урожай» площею 1,5600 га в с. Хотянівка Вишгородського району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником вищезазначеної земельної ділянки, яка межує з земельними ділянками, що розміщені в межах ГО СТ «Урожай». Між земельними ділянками відповідача та земельною ділянкою позивача розташована дорога вздовж вул. Центральна . Доступ до проїзду вздовж цієї вулиці можливий виключно через територію відповідача. Проте, при в`їзді на територію ГО СТ «Урожай» було встановлено шлагбаум, який не дає можливості ОСОБА_1 вільного доступу до належної їй земельної ділянки. Представниками відповідача позивачу чиняться перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою. Позивач зазначає, що вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на проїзд через земельну ділянку, проте, такі звернення залишилися проігнорованими. На запит про надання інформації щодо кадастрового номера земельної ділянки, що знаходиться у користуванні відповідача, позивачу не було повідомлено кадастровий номер. До встановлення шлагбауму позивач безперешкодно використовувала дорогу в межах земельної ділянки відповідача, а тому у разі встановлення сервітуту не буде завдано жодних незручностей.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі ГО СТ «Урожай» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким встановити позивачу постійний платний земельний сервітут вартістю 20 000 грн. на рік, починаючи з 2021 року з правом особистого проїзду, членам її родини та гостям на транспортних засобах по земельній ділянці з кадастровим номером :37:015:6010, яка належить відповідачу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд переплутав, вважаючи, що безоплатне користування позивачем 0,23 га громадської землі буде найменш обтяжливим для відповідача. Посилання суду на відсутність збитків чи додаткових витрат у відповідача у зв`язку з встановленням земельного сервітуту абсурдні, далекі від реального життя та не доведені позивачем у суді. Протягом трьох років різні транспортні засоби цілодобово «утюжать» Центральну та 6-ту Садову вулиці, вибоїни одна більше другої. Звістка про встановлення безоплатного сервітуту стала предметом всебічного обговорення, аналізу, появи різного роду домислів та «революційних» пропозицій, що змусило правління відмовитися від послуг адвоката та зобов`язало забезпечити подачу апеляції. Все, що побудовано на території садового товариства, здійснено виключно за рахунок членів товариства. Враховуючи офіційний курс інфляції за період з 1990 по 2020 роки фактичні витрати на будівництво внутрішньо громадських доріг, дольову участь у фінансуванні будівництва проїзної асфальтної дороги склали по 67 297 грн. з кожного члена товариства. Поява на цих дорогах сучасних великовантажних транспортних засобів, що доставляють вантажі позивачу, і руйнують асфальтне покриття, продавлюють і зривають щебеневу висипку, особливо на поворотах, визиває у людей справедливе обурення. Це прямі збитки, які повинні на постійних засадах компенсуватися громаді.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що вона набула право власності на земельні ділянки у встановленому законом порядку. З боку відповідача тривалий час чиняться перешкоди до вільного доступу до належних ОСОБА_1 земельних ділянок. Висновком експерта належним чином підтверджується, що безпосередній в`їзд до земельної ділянки позивача здійснюється через земельну ділянку, фактичним користувачем якої є відповідач. При цьому, проїзди є закритими, що вірно встановлено судом першої інстанції. Інший проїзд чи прохід до земельних ділянок відсутній. Втручання у право власності відповідача шляхом встановлення земельного сервітуту відповідає критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Відповідач не надав доказів актуальних витрат, які б ним були понесені на утримання проїздів, доріг, через які здійснюється проїзд. Долучені до апеляційної скарги докази подані з порушенням процесуальних строків.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено,що з 28 березня 2017 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0386 га з кадастровим номером :37:008:6003, цільове призначення для індивідуального садівництва, що знаходиться на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с.5, Т.1).

Згідно листа відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21 червня 2017 року у користуванні ГО СТ «Урожай» знаходиться земельна ділянка площею 1,5600 га на землі загального користування, що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії КВ 2і000017, виданим на підставі рішення Хотянівської сільської ради № 43 від 22 серпня 1995 року (а.с.14, Т.1).

Згідно листа Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 23 квітня 2019 року відповідно до рішення виконавчого комітету Хотянівської сільської ради народних депутатів від 22 серпня 1995 року № 43 вирішено передати громадянам безкоштовно у приватну власність земельні ділянки в садівничому товаристві «УРОЖАЙ» для ведення садівництва згідно з додатком. Водночас вирішено передати у колективну власність садовому товариству «УРОЖАЙ» земельну ділянку площею 1,6 га (вулиці, проїзди, охоронні зони), яка знаходяться у межах існуючого відводу для загального користування, а також зобов`язано правління садового товариства «УРОЖАЙ» забезпечити виготовлення технічної документації і державних актів на право приватної та колективної власності на землю у встановленому порядку. Фактичним користувачем земельної ділянки площею 1,6 га (вулиці, проїзди, охоронні зони) є ГО СТ «Урожай» (а.с.150, Т.1).

За результатами проведення перевірки за заявою ОСОБА_1 . Національною поліцією України складено вимогу № 65 від 21 серпня 2017 року про забезпечення безперешкодного руху транспортних засобів і пішоходів (відкриття або демонтування штучної споруди (шлагбауму) по вул. Центральній в СТ «Урожай» (а.с.35, Т.1).

03 липня, 21 липня та 04 вересня 2017 року ОСОБА_1 зверталася до ГО СТ «Урожай» з письмовою пропозицією укласти договір про встановлення земельного сервітуту (а.с.47-60, Т.1).

Згідно висновку судового експерта Клівак О.В. № ЕС-1701-1-1288.19 від 29 липня 2019 року за результатами проведеної комплексної судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 363/3538/17 за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Урожай» про встановлення земельного сервітуту вбачається, земельні ділянки позивачки у справі ОСОБА_1 на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, в тому числі, досліджувана земельна ділянка з кадастровим номером :37:008:6003 та прилегла до неї земельна ділянка з кадастровим номером :37:008:6002, обмежені з трьох сторін землями суміжних землевласників/землекористувачів, лише з однієї сторони (вздовж відрізку 38.01 м - межі А-Б. зі східної (правої) сторони) - землями загального користування Хотянівської сільської ради.

Правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 1.56 га Садівницького товариства «Урожай» Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області з відповідним схематичним планом (актом встановлення меж в натурі), або кадастровим планом з координатами поворотних точок меж, а також документація із землеустрою щодо вказаної земельної ділянки, в т,ч. каталоги координат поворотних точок її меж, у наданих на дослідження матеріалах відсутні та за клопотання експерта позивачем у справі, надані не були. А тому, визначити, конфігурацію, розміри меж та розташування на місцевості (координати поворотних точок зовнішніх меж) досліджуваної земельної ділянки площею 1,56 га Садівницького товариства «Урожай» Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області не надалось можливості.

19 квітня 2019 року експертом та залученим до проведення дослідження геодезистом здійснено візуально-інструментальне обстеження та горизонтальну зйомку об`єктів дослідження, що знаходяться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада. Розташування досліджуваної земельної ділянки з кадастровим номером :37:008:6003 на актуальній схематичній та супутниковій карті України, а також в натурі (на місцевості) за загальноприйнятими умовними знаками для карт і планів та характерними рисами місцевості було визначено експертом за допомогою базових шарів та шару «Кадастровий поділ» Публічної кадастрової карти України на офіційному веб-сайті Держгеокадастру.

Досліджувана земельна ділянка ОСОБА_1 з кадастровим номером :37:008:6003 розташована біля Садівницького товариства «Урожай» (зі сходу); при цьому, до неї прилягає інша земельна ділянка ОСОБА_1 , кадастровий номер якої :37:008:6002, що має вихід до берегу дренажного каналу Київського водосховища (із заходу); обидві земельні ділянки ОСОБА_1 між собою не відмежовані (паркани відсутні) та утворюють між собою одну цілу земельну ділянку, по периметру якої влаштовані різні паркани: дерев`яний паркан з боку дренажного каналу, металевий сітчастий паркан з боку Садівницького товариства «Урожай» та паркани з металопрофілю з інших боків.

Безпосередній в`їзд до земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :37:008:6003 здійснюється через металеві ворота, конструктивно влаштовані в огорожі земельної ділянки, з території Садівницького товариства «Урожай», зокрема, з вулиці

6-та Садова. Проїзд на вул. 6-ту Садову здійснюється з інших вулиць Садівницького товариства «Урожай», які є перпендикулярними до вул. 6-ї Садової, а саме: з вулиці Центральної та з вулиці Північної , при цьому, до вказаних вулиць Садівницького товариства «Урожай» - Північної та Центральної - є два в`їзди: 1) в`їзд з південної сторони безпосередньо на вул. Центральну; 2) в`їзд [головний, з північної сторони, що веде до вул. Північної], що біля будівлі правління СТ «Урожай» та трансформаторної підстанції, через металеві ворота; на час здійснення огляду обидва в`їзди до території Садівницького товариства «Урожай» - в тому числі, вулиць Північної та Центральної - закрито: на воротях головного в`їзду влаштовано металевий ланцюг та замок, а на іншому в`їзді - шлагбаум.

Інших проїздів до досліджуваної земельної ділянки немає, наявні лише декілька проходів, однак, всі вони здійснюються через берег дренажного каналу Київського водосховища (дамбу) і тільки до іншої земельної ділянки ОСОБА_1 , прилеглої до досліджуваної земельної ділянки :37:008:6003, а саме:

- проходи через металеві хвіртки (ворота), що здійснюються з території того ж СТ «Урожай»;

- найближчий доступний (відкритий) прохід виявлено з вулиці, що проходить нижче (південніше) території СТ «Урожай»;

- інший доступний (відкритий) прохід є значно віддаленим від досліджуваної земельної ділянки; асфальтована дорога, по якій здійснюється під`їзд до цього проходу, прокладено вздовж дренажного каналу, є також перекритою парканами невстановленої території, а інші, розташовані поряд, ґрунтові проїзди мають дуже погане покриття, непридатні для проїзду та не мають безпосереднього виходу до об`єкту дослідження.

За результатами проведення експертизи експерт дійшов висновку, що проїзди до земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :37:008:6003, розташованої на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області (біля СТ «Урожай»), існують, але вони є закритими.

Експерт дійшов висновку, що можливих варіантів проїзду до земельної ділянки позивачки існує три (в залежності від схеми організації дорожнього руху по території СТ «Урожай»):

1-й варіант - через головний в`їзд СТ «Урожай», по вул. Північна і далі, по вул. 6-та Садова до земельної ділянки :37:008:6003, орієнтовна площа проїзду 0,25 га;

2-й варіант - через додатковий (південний) в`їзд СТ «Урожай», по вул. Центральна, і далі по вул. 6-та Садова до земельної ділянки :37:008:6003, орієнтовна площа проїзду 0,23 га;

3-й варіант - наскрізний проїзд через вулиці Центральна, 6-та Садова та Північна з в`їздом/виїздом через головний та/або додатковий (південний) в`їзд/виїзд СТ «Урожай», орієнтовна загальна площа проїзду 0,25 га + 0,23 га = 0,48 га.

При цьому, проїзд до досліджуваної земельної ділянки за вищевказаними варіантами є можливим за умови забезпечення безперешкодного доступу до цих проїздів (усунення перешкод на шляху, а саме відкриття воріт та шлагбауму на в`їздах до території СТ «Урожай»).

Враховуючи вищевикладене проведене дослідження, а також приймаючи до уваги розташування існуючих вулиць і доріг (проїздів, тощо) біля досліджуваної земельної ділянки ОСОБА_1 експерт дійшов висновку, що технічна можливість проїзду до зазначеної земельної ділянку на транспортному засобі існуючими шляхами - по вул. Центральна, 6-та Садова, Північна СТ «Урожай » існує за умови забезпечення безперешкодного доступу до цих проїздів (усунення перешкод на шляху, а саме відкриття воріт та шлагбауму на в`їздах до території СТ «Урожай»).

На тих же ділянках (орієнтовними площами 0,25 га - при 1-му варіанті проїзду, 0,23 га при 2-му варіанті проїзду та 0,48 га - при 3-му варіанті проїзду, який фактично є поєднанням 1-го і 2-го варіантів) технічно можливе і встановлення земельного(-их) сервітуту(-ів) для проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами протягом тривалого часу склався фактичний порядок користування проїзду по землях загального користування СТ «Урожай» внаслідок відсутності іншої доступної дороги, коли відмова відповідача на встановлення земельного сервітуту фактично позбавляє позивача можливості здійснювати належний догляд за земельною ділянкою та її обслуговування. Права позивача є порушеними та невизнаними, а тому підлягають захисту.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно із положеннями ст. 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (стаття 100 ЗК України).

Відповідно до положень ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

Згідно зі ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України та статтею 99 ЗК України (у редакції станом на час виникнення спірних відносин) визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

У пункті 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено судам, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому, слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.

Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Згідно з ч. 5 ст. 35 ЗК України до земель загального користування садівничого товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 довела, що не може задовольнити свої потреби щодо користування земельної ділянкою у інших спосіб, аніж шляхом встановлення земельного сервітуту щодо суміжної земельної ділянки. Позивач намагалася вирішити питання земельного сервітуту на договірній основі, тричі зверталася до ГО СТ «Урожай» з письмовими пропозиціями. Однак, згоди між сторонами досягнуто не було, звернення позивача були залишені відповідачем без реагування.

Неможливість проїзду до земельної ділянки у інший спосіб як через земельну ділянку відповідача підтверджується висновком експерта та не заперечується відповідачем.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, суду не було надано доказів, які б могли свідчити, що встановлення безоплатного земельного сервітуту відносно земельної ділянки загального користування буде надмірно обтяжливим для ГО СТ «Урожай» або його членів. Також відповідачем не було надано суду першої інстанції жодних доказів понесення витрат відповідачем на утримання дороги загального користування а також розміру зазначених витрат.

Аналогічні за змістом висновки були викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 463/1534/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач не був позбавлений права доводити, що встановлення безоплатного земельного сервітуту буде обтяжливим для садового товариства та його членів. Відповідач брав участь у судових засіданнях, однак, заперечуючи проти безоплатного земельного сервітуту, не надав суду доказів розміру фактичних витрат на будівництво та утримання доріг на території товариства, а, відтак, і що встановлення безкоштовного сервітуту буде обтяжливим для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Долучені до апеляційної скарги докази подані відповідачем з пропуском встановленого законом строку для їх подання, поважних причин, з яких такі докази не були подані своєчасно до суду першої інстанції, відповідач не навів, а, відтак, ухвалою апеляційного суду від 06 січня 2021 року (а.с.57, Т.2) відповідачу відмовлено в долучені зазначених доказів, а тому вони до уваги не приймаються.

Як пояснив представник відповідача - голова Садівницького товариства «Урожай» - відсутні порушення вимог закону зі сторони суду першої інстанції, які б мали наслідком скасування судового рішення.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції в частині обґрунтованості вимог про необхідність встановлення сервітуту на безкоштовній основі відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громадської організації Садівницьке товариство «Урожай» залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 22 березня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.