Провадження № 2-о/127/457/20
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечній А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Скляра О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, Третій міський відділ в м.Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України та набрання чинності Закону України «Про громадянство України»,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України та набрання чинності Закону України «Про громадянство України».

Заява мотивована тим, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сургут, Тюменської області, Російської Радянської Федеративної Соціалістичної Респібліки, про що 14.03.1986 року у Палаці одружень м.Сургут вчинено актовий запис № 1098, на підставі якого видано Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 . Матір`ю заявниці являється ОСОБА_2 - українка, батько ОСОБА_3 - росіянин.

Невдовзі після її народження сім`я переїхала на постійне проживання в Україну і поселилась в с. Майдан, Вінницького району, Вінницької області. З 1992 року заявниця навчалась у Майданській середній загальноосвітній школі І-ІІ ступенів с. Майдан, Вінницького району, Вінницької області. В 1994 році в с. Майдан у батьків народилась ще одна дитина - її молодший брат ОСОБА_4 . В 1995 році батьки вирішили поїхати в Росію на заробітки, і забрали з собою її та брата.

Проживаючи в Росії, заявниця вийшла заміж. Після народження доньки, навесні 2007 року вони з чоловіком та дитиною переїхали в м. Вінницю на постійне проживання та оселились в належній її батькові квартирі по АДРЕСА_1 , де вона живе разом з дитиною до даного часу.

По приїзді в Україну вона отримала Дозвіл № 298673 на іміграцію в Україну, який був дійсний до 25.06.2009 року. 30 травня 2011 року вона отримала Посвідку на постійне проживання серія НОМЕР_2 , яка дійсна безстроково.

З 2007 року заявниця разом зі своєю дочкою ОСОБА_5 постійно і безперервно проживає в м. Вінниці, має постійну роботу, житлом забезпечена. ОСОБА_1 самоідентифікує себе як українка, оскільки її мати та обидві її бабусі є українками, і в сім`ї завжди дотримувались українських традицій. Вона вільно володіє українською мовою, яку використовує в побуті та в ділових стосунках. Планує все своє подальше життя прожити в Україні і хоче якнайшвидше стати громадянкою України. Її дочка ОСОБА_5 , яка все своє свідоме життя проживає в Україні, також вважає себе українкою і бажає отримати український громадянський паспорт, оскільки вже досягла 14-ти річного віку.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року заява прийнята до розгляду.

16.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив від заінтересованої особи представника Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, в якому він просив відмовити у задоволенні заяви, вважає дану заяву безпідставною, необгрунтованою та подану з порушенням процесуального права.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області заперечував відносно задоволення заяви у повному обсязі, посилаючись на відзив, який поданий суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши та дослідивши в судовому засіданні докази у їхній сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факти, що мають юридичний характер, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Як зазначено в Узагальненні Верховного Суду України від 19.06.2013 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Частиною 6 статті 294 ЦПК України, передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та характеру заявлених вимог, а також з огляду на позицію зацікавленої особи представника Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, що висловлена у запереченні щодо задоволення заяви, судом встановлено наявність спору про право, а, як наслідок, неможливість вирішення заявлених вимог в порядку окремого провадження.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про неможливість розгляду заяви в порядку окремого провадження через наявність спору про право, який повинен розглядатись в позовному провадженні. Тому, заява ОСОБА_1 про про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України та набрання чинності Закону України «Про громадянство України», підлягає залишенню без розгляду.

Разом з тим, суд вбачає за необідне роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду з відповідним позовом за правилами позовного провадження, відповідно до норм цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 293, 294 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, Третій міський відділ в м.Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України та набрання чинності Закону України «Про громадянство України» - залишити без розгляду.

Судові витрати залишити за заявником.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду з відповідним позовом за правилами позовного провадження, відповідно до норм цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: