П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 752/6342/15-ц

Номер провадження 22-ц/824/4467/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Шевченко Т. М., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Вячеслава Андрійовича, стягувач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва зі скаргою про визнання протиправними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Вячеслава Андрійовича в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 серпня 2019 року у виконавчому провадженні № 59824418; скасування постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Вячеслава Андрійовича про відкриття виконавчого провадження від 23 серпня 2019 року у виконавчому провадженні № 59824418.

Вказана скарга обґрунтована тим, що постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського В. А. від 23 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59824418 з виконання виконавчого листа виданого по справі № 752/6342/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина. Разом з тим, вказана постанова не була отримана боржником, а про її існування останньому стало відомо 01 листопада 2020 року.

Боржник зазначає, що він зареєстрований та працює за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, його місце проживання та роботи не відноситься до адміністративно-територіальної одиниці, на території якої державний виконавець здійснює свою діяльність, а відтак, на думку боржника, державний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку з пред`явленням його не за місцем виконання.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року (а.с.42-45) скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського В`ячеслава Андрійовича, стягувач ОСОБА_2 , залишено без задоволення .

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 25 січня 2021 року ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, не повне та однобоке з`ясування обставин справи, просив ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу на дії та постанову державного виконавця, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не звернув уваги на те, що скаржник зареєстрований та працює за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта та витягом з Єдиного реєстру адвокатів України. Інших достовірних відомостей про зареєстроване місце проживання або перебування скаржника, матеріали справи не містять.

На думку скаржника, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження жодним чином не порушує права стягувача на отримання належних йому сум, оскільки остання не позбавлена можливості звернутися органу державної виконавчої служби за місцем проживання та/або роботи боржника.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Державний виконавець та стягувач до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення на їх електронні адреси та засобами телефонного зв`язку, у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що матеріали цивільної справи № 752/6342/15-ц містять інформацію лише щодо місця проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 , іншої інформації станом на день звернення стягувача до виконавчої служби, матеріали справи не містили.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського В. А. від 23 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59824418 з виконання виконавчого листа виданого по справі № 752/6342/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30).

У позовній заяві адреса проживання ОСОБА_1 зазначена наступна адреса: АДРЕСА_2 .

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Так, у позовній заяві про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зазначена наступна адреса місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Із заяви ОСОБА_1 від 27 квітня 2015 року вбачається, що останньому було відомо про наявність вищевказаного позову, позовні вимоги він визнав та просив слухати справу у його відсутність. Адреса місця проживання у вказаній заяві ОСОБА_1 не зазначено.

23 серпня 2019 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина, а 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, до якої долучив документи на підтвердження свого місця проживання та роботи за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, до моменту звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у матеріалах справи були відсутні відомості щодо місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 у виконавчому листі про стягнення аліментів, зазначена наступна адреса боржника: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Подільського району міста Києва, а відповідно і до підвідомчості Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Таким чином, на час вирішення державним виконавцем питання про відкриття виконавчого провадження, останній дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконання поданого стягувачем виконавчого листа належить до територіальної юрисдикції Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог даної скарги.

Посилання скаржника на те, що останній зареєстрований та працює за адресою: АДРЕСА_1 , не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки місцем його проживання у виконавчому листі зазначено наступну адресу: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Подільського району міста Києва, а відповідно і до підвідомчості Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 17 березня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова