Справа № 344/12/21
Провадження № 2/344/7/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Дементьєвої А.О.

за участю сторін:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до кредитного договору б/н від 14 вересня 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит. Відповідач своєчасно не погашала заборгованість за кредитом та відсотками. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом на 30 листопада 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 16 213.94 грн., з яких: 16 154.66 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 16 134.66 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 59,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Виходячи з наведеного, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 05 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що сплатила з грудня 2020 року по лютий 2021 року заборгованість на загальну суму 5 000,00 грн, просила позов задовольнити частково.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

14 вересня 2011 року відповідач ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 14).

До заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 15-40).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 14 вересня 2011 року, станом на 30 листопада 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 16 213,94 грн, з яких: 16 154.66 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 20,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 16 134,66 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 59,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 4-11, 50-61).

Позивач змінював кредитний ліміт (а.с. 12).

Позивачу після підписання кредитного договору надавалися відповідачем кредитні картки (а.с. 13).

Позивач 16 грудня 2020 року сплатила заборгованість у сумі 1500,00 грн, 19 січня 2021 року 1500,00 грн, 15 лютого 2021 року 2000,00 грн, усього на загальну суму 5000,00 грн (а.с. 78-79).

Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги та підтвердила, що користується коштами за кредитним договором, проте сплачує заборгованість частково у зв`язку з відсутністю необхідної суми коштів.

Відповідно до положень статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи те, що відповідач визнала позовні вимоги за винятком сплаченої суми коштів у розмірі 5000,00 грн, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем сплачено кошти на загальну суму 5000,00 грн., і слід стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11 154,66 грн та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 59,28 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції від 07 грудня 2020 року позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2102,00 грн (а.с. 49).

Позовні вимоги задоволені, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 626, 628, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 14 вересня 2011 року у розмірі 11 213,94 грн (одинадцять тисяч двісті тринадцять гривен дев`яносто чотири копійки), що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 154,66 грн (одинадцять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні шістдесят шість копійок), заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 59,28 грн (п`ятдесят дев`ять гривен двадцять вісім копійки).

У задоволенні решти позоних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 березня 2021 року.

Повний текст рішення складений 18 березня 2021 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцепроживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Мелещенко Л.В.