У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

за участю секретаря - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Овсепян К.А. до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява обґрунтована тим, що 17 липня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом загсу Ужгородської міської управи, актовий запис №445. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник зазначає, що з моменту укладення шлюбу і до лютого 2021 р. позивач вважала, що в її сім`ї існує любов та беззаперечна довіра. З часу створення сім`ї позивачка завжди приймала активну участь в сімейному благоустрої, вона народила дітей, отримала звання доцента кафедри міського будівництва та господарства. Окрім цього, за час перебування в шлюбі завжди співпрацювала з чоловіком, вела бізнес, який полягав в тому, що вона безпосередньо виконувала роботи, пов`язані з ландшафтним дизайном, чим наповнювала спільний бюджет сім`ї.

Заявник звертає увагу на те, що між подружжям існувала взаємодовіра, оскільки за результатами спільної праці та досягненнями в своїй діяльності, за рахунок їх спільних коштів було придбано значну кількість нерухомого та рухомого майна, здійснені внески до статутних капіталів товариств з обмеженою відповідальністю, надавалися кошти в позику, підтверджується і заявами від 10.10.2014 р. та від 11.11.2014 р.

Наприкінці березня 2017 р. після того, як позивач ОСОБА_6 відчула погане самопочуття 21.03.2017 р. (строком на 3 роки) вона відразу ж надала нотаріально засвідчену довіреність своєму чоловіку - ОСОБА_3 , якою уповноважила останнього управляти та розпоряджатися всім належним їй майном, укладати всі дозволені законом правочини тощо. 04.04.2017 р. позивач дізналася, що в неї наявне онкологічне захворювання «Лімфома Ходжкіна - рак лімфатичної системи» і зважаючи на важкість захворювання вона відразу склала заповіт на свого чоловіка та дітей, який однак внаслідок певних обставин 24.02.2021 р. скасувала.

Натомість Відповідач по справі, незважаючи на наявність заяви Позивача від 11.11.2014 р., яка дає йому право вчиняти ряд правочинів в інтересах сім`ї та наявності доручення від 21.03.2017 р., яким він так і не скористався жодного разу, примусив дружину надати йому іншу заяву (згоду) від 23.05.2017 р. відповідно до змісту якої є одностороннім правочином, ОСОБА_1 дає згоду своєму чоловіку - ОСОБА_3 , з яким перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.07.1993 р., на виконання на умовах йому відомих нижче вказаних дій: придбання та відчуження (купівля, продаж, приймання в дар, рента), передачу в іпотеку, заставу нерухомого та рухомого майна, інвестиційних активів (цінних паперів, корпоративних прав) при якому витрачаються спільні з чоловіком кошти; передачу в оренду (найм) та позичку нерухомого та рухомого майна, придбаного ними в період перебування у зареєстрованому шлюбі; внесення спільних грошових коштів без обмеження їх розміру в товариства чи приватні підприємства, в яких він є учасником (засновником) під час збільшення статутного фонду цих підприємств чи створення нових; передачу спільних грошових коштів без обмеження їх розміру в позику (процентну чи безпроцентну) громадянам чи юридичним особам; на укладення та підписання всіх необхідних документів, в т. ч. договорів, угод, довіреностей тощо, необхідних для виконання, передбачених вище дій. Цей односторонній правочин відповідач зобов`язав свою дружину здійснити під час того, як їй було встановлено діагноз « ОСОБА_7 - рак лімфатичної системи IV стадії» та через декілька днів після проведення першої хіміотерапії. Маючи у володінні та розпорядженні таку заяву, відповідач розумів, що тепер він є єдиною особою, яка має право будь-що вчиняти, як із спільними коштами подружжя так і з майном, набутим ними у зареєстрованому шлюбі до надання ОСОБА_1 даної заяви (згоди), а найголовніше все це він може здійснювати не в інтересах сім`ї, а у своїх особистих інтересах. Попередня заява позивача від 2014 р., надавала відповідачу право на здійснення окремих правочинів за спільні кошти подружжя і тільки в інтересах сім`ї. А отже, маючи заяву (згоду) позивача від 23.05.2017 р. відповідач ОСОБА_3 почав активно діяти, шляхом виведення частини майна набутого в зареєстрованому шлюбі (спільне сумісне) в одноособове володіння або відчуження третім особам.

І. Виведення спільного майна подружжя із спільної власності в одноособове володіння приватну. В даному випадку відповідач виконав такий маневр: дарує майно своїй матері ОСОБА_8 , а мати дарує синові ОСОБА_3 .

- Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с. Оноківці) 0,15 га.(кадастровий номер :11:020:0090) належала подружжю потім > 02.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 25.09.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1785 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка ( АДРЕСА_1 ) 0,1518 га. (кадастровий номер -:45:001:0597) належала подружжю потім > 02.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 25.09.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1787 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,09 га. (кадастровий номер :10:015:0101) належала подружжю потім > 02.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 25.09.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1789 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,047га. (кадастровий номер - :10:015:0097) належала подружжю потім > 25.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 21.10.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1936 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,0466 га. (кадастровий номер - :10:015:0092) належала подружжю потім > 25.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 21.10.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1937 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка ( АДРЕСА_2 ) 0,06 га. (кадастровий номер -:40:001:0053) належала подружжю потім > 02.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 25.09.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1784 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,0478 га. (кадастровий номер - :10:015:0093) належала подружжю потім > 25.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 21.10.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1938 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,12 га. кадастровий номер - :10:015:0090) належала подружжю потім > 02.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 25.09.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1786 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,1023 га. (кадастровий номер - :10:015:0089) належала подружжю потім > 25.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 21.10.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1939 Нотаріус Селехман О.А);

- Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,05 га. (кадастровий номер - :10:015:0088) належала подружжю потім > 25.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 21.10.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1788 Нотаріус Селехман О.А);

- АДРЕСА_3 ) 367,1 кв. належав подружжю потім > 27.07.2020 р. надано дане майно в іпотеку, яка в грудні 2020 р. була повернута > 08.12.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 23.12.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №2417 Нотаріус Селехман О.А);

- АДРЕСА_3 ) 0,3734 га. (кадастровий номер - :11:022:0053) належав подружжю потім > 27.07.2020 р. надано дане майно в іпотеку, яке в грудні 2020 р. іпотека була повернута > 08.12.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 23.12.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №2416 Нотаріус Селехман О.А).

- Квартира ( АДРЕСА_4 ) площа 87,1 кв. належала подружжю потім > 02.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 25.09.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1790 Нотаріус Селехман О.А);

- Домоволодіння ( АДРЕСА_5 ) площа 43.1 кв.м. належала подружжю потім > 02.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 (договір дарування №1592 Нотаріус Селехман О.А);

- Квартира ( АДРЕСА_6 ) площа 44,6 кв., належала подружжю потім > 02.09.2020 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_9 > 25.09.2020 р. ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 (договір дарування №1791Нотаріус Селехман О.А).

Уклав договір позики (взявши ніби від неї кошти ) та Іпотеки (заклавши дане майно Договір іпотеки від 17.12.2020 р. Нотаріус Сабов О.І.), а потім не повертає кошти та відписує квартиру в АДРЕСА_6 , хоча насправді умовно укладався договорі-купівлі продажу, дані дії були здійсненні з метою зменшення сплати податків. На даний час власником квартири з 27.01.2021 р. є ОСОБА_10 .

ІІ. Надання спільних сумісних коштів подружжя в позику та укладання договорів Іпотеки.

1.Житловии? будинок, літ.А АДРЕСА_7

- договір іпотеки, серія та номер: 1568, видании? 24.07.2019, видавник: Селехман О.А. Іпотекодавець: ТОВ "ЕВГ-21",

2.Житловий будинок, АДРЕСА_8

- договір іпотеки, серія та номер: 626, видании? 30.04.2020, видавник: Васіловка В.О. Іпотекодавець: ОСОБА_11

3.Земельна ділянка. АДРЕСА_8 .

- договір іпотеки, серія та номер: 626, видании? 30.04.2020, видавник: ОСОБА_12 Іпотекодавець: ОСОБА_11

АДРЕСА_9

- договір іпотеки, серія та номер: 716, видании? 28.04.2020, видавник: Селехман О.А. Іпотекодавець: ОСОБА_13 ?вна

5. Житловий будинок, АДРЕСА_10

- договір іпотеки, серія та номер: 1486, видании? 17.08.2020, видавник: Селехман О.А. Іпотекодавець: ОСОБА_14 ?

АДРЕСА_11

- договір іпотеки, серія та номер: 1568, видании? 24.07.2019, видавник: Селехман О.А. Іпотекодавець: ТОВ «ЕВГ-21», .

Зважаючи на наведене, зокрема те, що відповідач, діючи у власних інтересах, неодноразово користуючись довірою та повагою дружини ОСОБА_1 , без її згоди та відома здійснював дії, наслідком яких було вибуття майна із спільної власності подружжя, позивач вважає, що оскільки позов стосуватиметься майна, яке є спільним сумісним майном подружжя, метою якого є захист права власності, а також з метою недопущення подальшого вибуття майна на користь третіх осіб поза волею позивача, на час розгляду справи доцільним буде вжити заходи забезпечення позову. Заявник обґрунтовує подане клопотання тим, що невжиття заходів забезпечення позову, унеможливить або істотно ускладнить виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного та з метою забезпечення позову та недопущення незаконного відчуження ОСОБА_3 на користь третіх осіб нерухомого та рухомого майна заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту/заборони відчуження на вказане у клопотанні нерухоме майно та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії із застосуванням заяви ОСОБА_1 від 23.05.2017 р., яка була нотаріально завірена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А.

Суд, дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд встановив наступні фактичні обставини.

17 липня 1993 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, який зареєстрований відділом загсу Ужгородської міської управи, про що зроблено запис №445.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , видане Будапешт XI, відділ ЗАГСу від 20.07.1995р.) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 27.06.2007 року).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:

-земельна ділянка (Ужгородський р-н., с. Оноківці) 0,15 га.(кадастровий номер :11:020:0090) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 25.09.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1785, виданий 25.09.2020 року;

-земельна ділянка ( АДРЕСА_1 ) 0,1518 га. (кадастровий номер -:45:001:0597) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 25.09.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1787, виданий 25.09.2020 року;

-земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,09 га. (кадастровий номер :10:015:0101) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 25.09.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1789, виданий 25.09.2020 року;

-земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,047га. (кадастровий номер - :10:015:0097) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 25.10.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1937, виданий 21.10.2020 року;

-земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,0466 га. (кадастровий номер - :10:015:0092) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 21.10.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:11937, виданий 21.10.2020 року;

-земельна ділянка ( АДРЕСА_2 ) 0,06 га. (кадастровий номер -:40:001:0053) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 25.09.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1784, виданий 25.09.2020 року;

-земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,0478 га. (кадастровий номер - :10:015:0093) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 21.10.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1938, виданий 21.10.2020 року;

-земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,12 га. кадастровий номер - :10:015:0090) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 21.10.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1786, виданий 25.09.2020 року;

-земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,1023 га. (кадастровий номер - :10:015:0089) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 21.10.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1786, виданий 25.09.2020 року;

-земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,05 га. (кадастровий номер - :10:015:0088) належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 25.09.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1788, виданий 25.09.2020 року;

-житловий будинок ( АДРЕСА_3 ) 367,1 кв. належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 23.12.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:2417, виданий 23.12.2020 року;

-квартира ( АДРЕСА_4 ) площа 87,1 кв. належить на праві власності ОСОБА_3 , дата реєстрації 25.09.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1790, виданий 25.09.2020 року ;

-домоволодіння ( АДРЕСА_5 ) площа 43.1 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_9 , дата реєстрації 02.09.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1597, виданий 02.09.2020 року.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 в майбутньому має намір подати до суду позов про визнання недійсною заяви від 23.05.2017 року, визнання недійсними договорів дарування, внаслідок укладення яких майно, яке є спільним сумісним майном подружжя, вибуло внаслідок дій відповідача із смільної сумісної власності подружжя в інтересах відповідача.

Також зі змістьу клопотання вбачається, що вказане вище нерухоме майно, яке відносилось в силу ст. 60 ЦПК Цкраїни до спільного майна подружжя ОСОБА_16 було виведено ОСОБА_3 із цього статусу на підставі заяви від 23.05.2017 року, посвідченої привтаним нотаріусом Селехман О.А. та зареєстроавної в реєстрі за № 1009. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 дає згоду чоловіку ОСОБА_3 на придбання та відчуження манйна, передачу такого в оренду, на укладення та підписання документів, тощо. Крім того заявник пояснює, що фактично вказана заява була отримана від неї після проведення складних медичних процедур через важке захворювання і вона не могла усвідомлювати її зміст. Разом з тим на підставі вказаної заяви ОСОБА_3 оформив ряд правочинів на свою особисту користь, чим завдано шкоди її інтересам.

Відтак заявник акцентує увагу натому, що на підставі вказаної заяви він може і в опдльшому вчиняти дії з метою відчуження в своїх особистих інтересах майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За вимогами частини 4 статті 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1, п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норми статті 60 СК України свідчить про презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Таким чином, предмет позову з яким позивач має звернувся до суду, взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд приходить до висновку, що з метою захисту прав та інтересів позивача, уникнення будь яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження належного йому майна, беручи до уваги майбутній предмет позову, суд вважає за доцільне задовольнити подану заявником заяву та накласти арешт на нерухоме майно, які належать на праві приватної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_9 шляхом заборони відчуження такого та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії із застосуванням заяви ОСОБА_1 від 23.05.2017 р., яка була нотаріально завірена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А.

Такий захід забезпечення позову на час розгляду справи відповідає предмету позову, є розумним, співмірним та таким, що відповідає предмету позову.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту не завдає шкоди сторонам, оскільки накладення арешту на нерухоме майно тимчасово перешкоджає відчуженню такого майна.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову відповідачем не було подано клопотання про зустрічне забезпечення, відсутні підстави, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення та враховуючи, що застосовані судом заходи забезпечення позову не спричинять в подальшому збитків відповідачу, суд вважає застосування зустрічного забезпечення не доцільним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149-150, 153, 154, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії із застосуванням заяви ОСОБА_1 від 23.05.2017 р., яка була нотаріально завірена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження наступного майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3 :

-Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с. Оноківці) 0,15 га.(кадастровий номер :11:020:0090);

-Земельна ділянка ( АДРЕСА_1 ) 0,1518 га. (кадастровий номер -:45:001:0597);

-Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,09 га. (кадастровий номер :10:015:0101)

-Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,047га. (кадастровий номер - :10:015:0097)

-Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,0466 га. (кадастровий номер - :10:015:0092)

-Земельна ділянка ( АДРЕСА_2 ) 0,06 га. (кадастровий номер -:40:001:0053)

-Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,0478 га. (кадастровий номер - :10:015:0093)

-Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,12 га. кадастровий номер - :10:015:0090)

-Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,1023 га. (кадастровий номер - :10:015:0089)

-Земельна ділянка (Ужгородський р-н., с/рада Оноківська) 0,05 га. (кадастровий номер - :10:015:0088)

-Житловий будинок ( АДРЕСА_3 ) 367,1 кв.

-Земельна ділянка ( АДРЕСА_3 ) 0,3734 га. (кадастровий номер - :11:022:0053)

-Квартира ( АДРЕСА_4 ) площа 87,1 кв.

-Домоволодіння ( АДРЕСА_5 ) площа 43.1 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_9 , дата реєстрації 02.09.2020 року, підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер:1597, виданий 02.09.2020 року.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

Дані заявника (позивача): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Дані відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Дані заінтересованої особи: ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали про вжиття заходів забезпечення позову направити негайно для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Апеляційну скарга на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області В.І. Бедьо