1Справа № 335/1332/21 2/335/1287/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Черкашина Івана Івановича до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі адвоката Черкашина І.І. до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, є сином позивача і зареєстрований у вказані квартирі, однак право власності на частку в квартирі він не має.

Відповідач виїхав на постійне проживання до Російської Федерації та отримав російське громадянство.

ОСОБА_2 хоч і зареєстрований за спірною адресою, проте в квартирі не проживає сім років, не бере участь в утриманні житла (не сплачує комунальні послуги, не забезпечує проведення ремонту), його особисті речі в квартирі відсутні.

Реєстрація відповідача в квартирі створює позивачу перешкоди в реалізації прав власника щодо можливості безперешкодного володіння, користування та розпорядження своїм майном, а саме існують труднощі в оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги, можливості вільного відчуження своєї квартири третім особам тощо.

Крім того, позивач несе додаткові витрати на сплату комунальних послуг, а розмір комунальних платежів залежить від кількості зареєстрованих осіб у квартирі.

Станом на день подачі позову відповідач категорично відмовляється повертатися до України та в добровільному порядку знятися з реєстрації.

Враховуючи те, що факт реєстрації відповідача в квартирі порушує права ОСОБА_1 як власника майна, вона вимушена звернутися до суду та просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 08.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеного 24.07.2001 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чорним В.Г.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 08.02.2021, витребуваного судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя.

Біля семи років ОСОБА_2 , залишаючись зареєстрованим в квартирі, яка належить позивачці, перестав проживати в ній, виїхав на постійне проживання до Російської Федерації, отримав російське громадянство, що підтверджується Паспортом громадянина Російської Федерації, який виданий відділенням УФМС Росії по Воронезькій області у Центральному районі м. Воронежу 19.02.2006.

Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад передбачені законом строк судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що відповідач за адресою реєстрації не проживає без поважних причин понад семи років, добровільно вибула з квартири, зв`язку з житлом не підтримує, домовленості щодо збереження за відповідачем права користування квартирою відсутні, тому відповідач втратив право на користування цим житлом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Підсумовуючи все вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 908,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі адвоката Черкашина Івана Івановича до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) грн.

Повне судове рішення складено 16.03.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.П. Соболєва