Справа № 375/823/20
Провадження № 2/375/60/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.,

при секретарі судового засідання Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в смт Рокитне, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 49094, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок № 50, до ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Гребенюка О. С. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.07.2010 в сумі 135 467,41 грн. та судового збору у сумі 2102 грн. з підстав невиконання відвідачем своїх зобов`язань.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка 19.07.2010 звернулася до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 19.07.2010 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку (www.privatbank.ua), складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Також, 19.07.2010 року відповідачкою була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» № 164050632 від 19.07.2010. В цій же довідці остання власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена.

Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку, яка додається до позову, а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4500 гривень, що підтверджується згаданою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки.

Уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.05.2020 року становить 135 467,41 грн., яка складається з наступного:

4034,55 грн. - заборгованість,

129532,86 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками,

1900,00 грн. - нарахована пеня.

Не виконуючи належним чином зобов`язання відповідач порушив законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.

До позовної заяви позивач подав клопотання, в якому просить відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 274, 276, 277 ЦПК України призначити до розгляду дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.Також представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

18.02.2021 до суду надійшов відзив від ОСОБА_1 в яких вона просить у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 135467 грн. 41 коп. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. з неї на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити повністю. Обгунтовуючи це тим, що у підписаній нею анкеті-заяві від 19.07.2010 відсутні дані про істотні умови кредитного договору, тому не є належним доказом, який підтверджує факт укладення між сторонами кредитного договору; не було підстав для збільшення процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, оскільки це суперечить вимогам ст. 1061-1 ЦК України, оскільки позивач не узгоджував письмово з відповідачем розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірах, що вказані у розрахунку; правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил.

11.03.2021 до суду надійшла заява від позивача про зменшення позовних вимог у зв`язку з частковим погашенням заборгованості відповідачем 12.10.2020, відповідно до якої позивач бажає зменшити заявлені раніше позовні вимоги до відповідача та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 13073,73 грн, яка складається з:

4034,55 грн. заборгованості за тілом кредиту (у тому числі простроченим),

7566,66 грн. заборгованості за простроченими відсотками,

1472,52 грн. нарахованої пені.

Не виконуючи належним чином зобов`язання, відповідач порушила законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.

Також представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення судом заочного рішення.

Крім того, до позовної заяви представник позивача додав клопотання, в якому просить, відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 274 та статтей 276, 277 ЦПК України, призначити до розгляду дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 02.02.2021 зазначена позовна заява прийнята до провадження та призначена для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Зазначену ухвалу суду разом з позовною заявою та додатками до неї, рекомендованим листом відправлено відповідачеві. Ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, відповідач ОСОБА_1 , отримала особисто, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення від 17.02.2021.

Вказаною ухвалою про відкриття провадження за позовом, відповідачці було роз`яснено право надання відзиву на позовну заяву позивача у визначений процесуальним кодексом строк. Натомість відповідач, будучи належним чином поінформаваною про право надання відзиву на позов, відзиву не надала та свою позицію щодо заявленого до неї позову у будь який інший спосіб не висловила.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачка належним чином була повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Також їй було належним чином роз`яснено її права як відповідача та суть пред`явленого позову.

За таких обставин суд буде проводити розгляд справи за наявними письмовими матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

19.07.2010 між АТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно якого останній отримав кредит в сумі 4 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У даній анкеті-заяві вказано, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Також вказано, що позичальник ознайомився і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які було надано для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

До анкети-заяви банк додав витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті http://privatbank.ua/terms/.

Також, 19.07.2010 року відповідачкою була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» № 164050632 від 19.07.2010. В цій же довідці остання власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена.

Відповідно до зазначеної довідки, відповідача було належним чином поінформовано про те, що розмір щомісячних платежів становить 7% від суми заборгованості, строком внесення щомісячних платежів зазначено 25 число місяця, наступного за звітним. Також позичальника поінформовано про порядок і розміри нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафу за порушення строків платежів.

Також позичальнику (відповідачу) роз`яснено, що умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язувалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

До анкети-заяви банк додав витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та витяг з умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті Банку за посиланням http://privatbank.ua/terms/.

Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку, яка додається до позову, а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4500 гривень, що підтверджується згаданою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки.

Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли зобов`язально-договірні відносини.

Відповідно до статті 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з вимогами статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Банком було виконано свої зобов`язання, а відповідачка, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти, порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12.10.2020 становить 13073 гривні 73 копійки.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованими, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Суд приймає до уваги, що відповідачкою 19.04.2011 підписано заяву № б/н від 19.04.2011, якою вона підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку (www.privatbank.ua), складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

Підписавши Довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» № 164050632 від 19.07.2010, якою визначені істотні умови кредитного договору, а саме: базову процентну ставку по кредиту, яка складає 3% за місяць, пільговий період по кредитній картці, комісію за кредитне обслуговування, розмір та термін внесення щомісячних платежів, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні термінів платежів, відповідач погодила запропоновані їй банком умови кредитування.

Окрім того, відповідач, підписуючи довідку про умови кредитування, підтвердила, що вона «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем при підписанні анкети-заяви було погоджено, запропоновані банком істотні умови кредитного договору, які містяться у довідці про умови кредитування № 164050632 від 19.07.2010.

З наведеного вбачається, що у позивача наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором та нарахованих процентах за користування кредитом і штрафів, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищезазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 342/180/17 (провадження N 14-131цс19), а тому суд враховує його під час ухвалення даного рішення.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 2102 гривні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 13, 19, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, статтями 525-527, 530, 610, 611, 623-625, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», (49094, м. Дніпро, вул. Набережна, Перемоги, 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299), заборгованість за кредитним договором у сумі 13073 (тринадцять тисяч сімдесят три) гривні 73 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», (49094, м. Дніпро, вул. Набережна, Перемоги, 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299), судовий збір в розмірі 2102 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Рокитнянський суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. перегляду.

Головуюча суддя О.І.Чорненька