Справа № 189/1393/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.03.2021 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єдаменко І. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Копиця С. І.,

позивача: не з`явився

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 18852,26 грн., а також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.08.2019 року ОСОБА_1 отримав початковий кредитний ліміт, який потім було збільшено до 15000,00 гривень. Позивач вважає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява та лист щодо умов кредитування складає між ним та банком кредитний договір.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, отже, належним чином зобов`язання за договором не виконував.

Як зазначає позивач у позові, у відповідача станом на 05.08.2019 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 18852,26 грн., яка складається з наступного: 14781,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 14781,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 4070,86 - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн- нарахована пеня, 0,00 - нараховано комісії (а. с. 4). Як на докази по справі позивач посилається на розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довіку про видачу картки, копію заяви позичальника, витяг з «Тарифів», копію витягу з «Умов та правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання, копію наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції, що діяли на момент підписання заяви. Представник позивача надав клопотання про розгляд справу без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явився, надав до суду відзив в якому повідомив про невизнання позовних вимог. Зазначив про безпідставність стягнення з нього штрафних санкцій та заявив про сплив позовної давності.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2019 року ОСОБА_1 підписав з позивачем анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку (копія, а. с. 9).

Листом щодо умов кредитування, який підписаний 05.08.2019 року ОСОБА_1 , відповідача повідомлено про умови, тарифи, суму та строк кредитування ( а. с.10-11). До позовної заяви банком доданий Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а. с.12-29). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та користувався ними, що підтверджується наданими розрахунками заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що надана копія Анкети-заяви від 05.08.2019 року та лист щодо умов кредитування від 05.08.2019 року містять відомості про строк дії кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, порядку здійснення оплати кредиту та процентів по договору (строки сплати, розміри періодичних платежів тощо), також наявні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені, штрафів, сплати комісії.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Суд встановив, що відповідач користувався кредитними коштами, був ознайомлений з його істотними умовами щодо строку діі, суми кредиту, процентів за користування кредиту та порядком нарахування штрафів за невиконання умов договору. Доказів протилежного суду не надано.

Згідно наданого розрахунку, який надав позивач, виникла заборгованість: 14781,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 14781,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 4070,86 - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн- нарахована пеня, 0,00 - нараховано комісії.

Отже, доводи відповідача про необізнаність з умовами договору, строком його дії та штрафними санкціями, що визначені «Умовами та правилами надання банківських послуг» та з якими він погодився підписуючи анкету-заяву, спростовуються матеріалами справи. Так, при підписанні листа щодо визначення умов кредитування, відповідач взяв на себе зобов`язання, що були доступно та переконливо доведені до його відома, зокрема п. 3: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.

Також суд враховує подальше, добровільне виконання укладеного договору. Факти, що свідчили б про недійсність/неукладеність договору відповідачем до суду не надані і відповідачем не доведені.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про сплив строку позовної давності, оскільки платежами зокрема від 10.12.2019 в сумі 1450 грн, від 25.01.2020 в сумі 1000,00 грн, 06.03.2020 в сумі 750,00 грн, 24.06.2020 в сумі 24.06.2020 року цей строк було перервано в порядку ч. 1 ст 264 ЦК України.

Посилання ж на можливе визнання відповідачем лише частини боргу не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами. До матеріалів справи не надано зокрема документ, що підтверджує погашення заборгованості з призначенням платежу про визнання та виконання певної частини боргу. Натомість з розрахунку, наданого банком вбачається про зарахування суми боргу у загальному розмірі на покриття заборгованості за договором без зазначення окремого платежу за вимогою, що настала.

Також до матеріалів справи не додано будь-якого листа, звернення до позивача від ОСОБА_1 про усунення розбіжностей з нарахованої заборгованості та у зв`язку з чим, здійснення відповідачем розрахунку саме з неоспорюваної суми, тобто окремої суми що визнається ним.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню та стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 05.08.2019 року: 14781,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4070,86 - заборгованість за простроченими відсотками. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 2102,00 грн сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 528, 530, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК, ст. ст. 7, 8, 10, 12, 18, 77, 81, 247, 259, 263-265, 274-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 18852,26 грн. за кредитним договором №б/н від 05.08.2019 року - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість станом на 18.10.2020 року в розмірі 18852,26 (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві гривні) 26 копійок, що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 14781,40 грн ( чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят одна гривня) 40 копійок та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 4070,86 грн. ( чотири тисячі сімдесят гривень) 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 22.03.2021 року.

Суддя І.В. Єдаменко