Справа № 676/3953/20
Номер провадження 2/676/353/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець - Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

розглянувши в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення позики, моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 21.12.2018 року позичив ОСОБА_3 2000 доларів США. Згідно умов договору позики на підтвердження отриманих коштів ОСОБА_3 надав розписку, в якій власноручно підтвердив отримання від ОСОБА_5 2000 доларів США. Поручителем повернення ОСОБА_3 коштів є син позичальника ОСОБА_4 , що підтверджується його підписом у договорі позики. Наразі відповідачі кошти не повернули. У зв`язку з порушенням термінів повернення позичених коштів, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої умовами договору встановлений в розмірі позики. Просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на свою користь суму позики в розмірі 2000 доларів США, моральну шкоду в розмірі 2000 доларів США.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.08.2020 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.10.2020 року зупинено провадження у цивільній справі до з`ясування кола спадкоємців ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та вирішення питання про їх залучення до участі у справі.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.05.2021 року відновлено провадження по справі та замінено позивача ОСОБА_5 його правонаступником ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, подав відзив на позов. Проти задоволення позову заперечують. Заперечення обґрунтовують тим, що ОСОБА_3 в середині грудня 2017 року звернувся до ОСОБА_5 з проханням позичити 500 доларів США. ОСОБА_5 погодився при умові сплати ним процентів за користування позиченими коштами в розмірі 5% на місяць. ОСОБА_4 в рахунок застави передав державний акт на земельну ділянку в с. Мала Слобідка, Кам`янець-Подільського району. Будь-яких інших документів не підписував і з ОСОБА_6 не бачився. Підпис від імені ОСОБА_3 в договорі позики вчинений іншою особою. Згідно домовленості щомісяця повертав проценти, розмір яких становив 25 доларів США. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_3 і останній позичив у ОСОБА_5 ще 500 доларів США. Після цього протягом 3-4 місяців повертав 5% коштів. А це вже становило 50 доларів США. Через скрутне матеріальне становище до грудня 2018 р. проценти за договором позики не сплачував. Всередині грудня 2019 р. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 написати нову розписку від 21.12.2018 р. і ОСОБА_3 позичив ще 300 доларів США. Позичена сума 1300 доларів США та проценти за користування кредитними коштами склали 2000 доларів США. Позивач ввівши ОСОБА_3 в оману запропонував підписати договір позики на 2000 доларів США. ОСОБА_3 будучи юридично необізнаним заповнив текст договору. Попередню розписку, по якій повертав борг та сплачував проценти, ОСОБА_5 не повернув. Моральну шкоду заперечує. ОСОБА_4 при складанні договору не був присутнім, жодних документів не підписував.

ОСОБА_5 подав відповідь на відзив, факт отримання коштів ОСОБА_3 підтверджується укладеним договором позики 21.12.2018 р., який має виконуватись. ОСОБА_3 намагається ввести суд в оману, оскільки 300 доларів ОСОБА_3 не позичав, з часу укладення договору з позичальником не зустрічався.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у повному об`ємі суд встановив наступне.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 21 грудня 2018 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір позики. За умовами зазначеного договору ОСОБА_5 надав, а ОСОБА_3 отримав позику в сумі 2000 доларів США строком на один місяць, яку зобов`язався повернути.

Відповідачем ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів на спростування зазначеного факту, а також укладення договору позики з ОСОБА_5 на іншу суму.

Відповідач ОСОБА_3 від виконання зобов`язання за договором позики ухиляється.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника надати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Матеріли справи не містять підтвердження повернення позичальником позикодавцю суми позики, наявність на руках в позикодавця оригінала розписки підтверджує невиконання відповідачем зобов`язань за позикою.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Декретом № 15-93 не передбачено обов`язку в отриманні індивідуальної ліцензії на передачу/отримання між фізичними особами - резидентами/нерезидентами, які перебувають в Україні, іноземної валюти в позику.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Таким чином у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

З урахуванням наведених обставин, досліджених судом доказів, суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_5 заборгованість по договору позики в сумі 2000 доларів США.

Позивачем не надано доказів укладення з ОСОБА_4 договору поруки, тому підстав для покладення на ОСОБА_4 солідарної відповідальності за договором позики від 21.12.2018 р. суд не вбачає.

Тому в позові до ОСОБА_4 слід відмовити.

Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючисьст .ст. 11, 12, 13, 260-265, 274, 277. 279 ЦПКУкраїни, ст. 526, 545, 599, 610, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 21.12.2018 року в сумі 2 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 53 220 грн. 00 коп.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.