КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3626/2021 Доповідач - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області про усунення перешкод у користуванні та володінні земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованих господарських будівель і іншого майна та приведення земельної ділянки у попередній, придатний для використання стан, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішення селищної ради і державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та володінні земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованих господарських будівель і іншого майна та приведення земельної ділянки у попередній, придатний для використання стан, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці (кадастровий номер :02:005:0059) площею 0,0669 га., поруч з якою з північної сторони межує із земельною ділянкою ОСОБА_4 , власником якої на даний момент є ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_4 побудувала господарські споруди та будівлі: гараж, сарай, вбиральню, залізний паркан, сітка-рабиця, які частково знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_2 .

Звернення та прохання ОСОБА_2 прибрати з її земельної ділянки вказані вище споруди не призвели до бажаного результату.

З урахуванням збільшених позовних вимог, просила визнати частково недійсними та частково скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане ОСОБА_4 виконкомом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 05 серпня 2003 року на підставі рішення виконкому тієї ж сільради №123 від 01 липня 2003 року, зареєстрованого Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації 22 серпня 2003 року, номер запису 202 в книзі 1 та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 квітня 2015 року, видане відповідачу державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюком О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1-514 в частині оформлення та реєстрації права власності на гараж під літ. «Б», сарай під літ. «Г», вбиральня під літ. «Д», огорожа 1-3, які є самочинно збудованими спорудами.

Зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:005:0059), шляхом знесення самочинно збудованих:

- господарської будівлі (гараж) під літ. «Б», що частково знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:0059) на відстані від 0,48 м. вглиб північної границі, між точками 5 та 6 по межі від А до Б позначеної на державному актів про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року зареєстрованого за №44;

- залізного паркану, що знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:0059) та розташований від господарської будівлі (гараж) до господарської будівлі (сарай) ОСОБА_1 на відстані від 0,48 м. до 1,27 м. вглиб північної границі, між точками 4, 5 та 6 по межі від А до Б, позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року зареєстрованого за №44;

- господарської будівлі (сарай) під літ. «Г», що частково знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:0059) на відстані від 1,13 м. до 1,27 м. вглиб північної границі, між точками 3, 4 та 5 по межі від А до Б позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року зареєстрованого за № 44;

- тимчасової літньої вбиральні під літ. «Д», що знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:0059) на відстані від 1,13 м. до 1,27 м. вглиб північної границі, між точками 3 та 4 по межі від А до Б, позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року зареєстрованого за №44;

- сітки-рабиці, що знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:0059) та розташована від господарської будівлі (сарай) ОСОБА_1 до кінця земельної ділянки ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:0059) на відстані від 0,80 м. до 1,13 м. вглиб північної границі, між точками 1, 2 та 3 по межі від А до Б позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року, зареєстрованого за №44;

- приведення самовільно зайнятої земельної ділянки ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:0059) у попередній для використання стан, який існував до порушення її меж.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення селищної ради і державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 було видано державний акт на право приватної власності на землю.

ОСОБА_4 померла і ОСОБА_1 є її єдиною спадкоємицею та прийняла спадщину за законом на житловий будинок та на земельну ділянку, де розміщений житловий будинок.

Вказувала, що з часу встановлення і погодження меж згідно акту від 09 листопада 1997 року ОСОБА_2 жодних зауважень не надходило, з того часу межі земельних ділянок не змінювались, а гараж та інші господарські споруди були збудовані та належала ОСОБА_4 , а наразі належить ОСОБА_1 .

Вказувала, що оскільки у ОСОБА_2 виникло право власності на земельну ділянку площею 0,0669 га лише 03 травня 2006 року, тобто через роки з моменту виникнення у ОСОБА_4 права власності на житловий будинок та господарські споруди та через 7 років з моменту виникнення у ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,1694 га, то вважає, що Чабанівською селищною радою при виділенні ОСОБА_2 на підставі рішення 33 сесії 4 скликання Чабанівської селищної ради від 21 липня 2005 року в порушення статті 120 ЗК України було виділено у власність ОСОБА_2 земельну ділянку від господарськими спорудами (гараж, залізний паркан, сарай, вбиральня та сітка-рабиця), що належать на праві власності ОСОБА_1 .

З урахуванням збільшених позовних вимог, просила визнати недійсним рішення 33 сесії 4 скликання Чабанівської селищної ради від 21 липня 2005 року про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0669 га та виданий на його підставі державний акт серії ЯГ №167692 на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:005:0059) загальною площею 0,0669 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд на ім`я ОСОБА_2 , виданий 03 травня 2006 року Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області та зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №44.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1694 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво та обслуговування житлових будівель та господарських споруд.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року первісний позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:005:0059), шляхом звільнення (розбирання, перенесення, знос тощо) вказаної земельної ділянки від:

- господарської будівлі (гараж) під літ. «Б», що частково знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , (кадастровий номер :02:005:0059) на відстані від 0,48 м. вглиб північної границі, між точками 5 та 6 по межі від А до Б, позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року зареєстрованого за №44;

- залізного паркану, що знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , (кадастровий номер :02:005:0059) та розташований від господарської будівлі (гараж) до господарської будівлі (сарай) ОСОБА_1 на відстані від 0,48 м. до 1,27 м. вглиб північної границі, між точками 4, 5 та 6 по межі від А до Б, позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року, зареєстрованого за №44;

- господарської будівлі (сарай) під літ. «Г», що частково знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , (кадастровий номер :02:005:0059) на відстані від 1,13 м. до 1,27 м. вглиб північної границі, між точками 3, 4 та 5 по межі від А до Б, позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року, зареєстрованого за №44;

- тимчасової літньої вбиральні під літ. «Д», що знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , (кадастровий номер :02:005:0059) на відстані від 1,13 м. до 1,27 м. вглиб північної границі, між точками 3 та 4 по межі від А до Б, позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року, зареєстрованого за №44;

- сітки-рабиці, що знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , (кадастровий номер :02:005:0059) та розташована від господарської будівлі (сарай) ОСОБА_1 до кінця земельної ділянки ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , (кадастровий номер :02:005:0059) на відстані від 0,80 м. до 1,13 м. вглиб північної границі, між точками 1, 2 та 3 по межі від А до Б позначеної на державному акті про право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року, зареєстрованого за №44.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести звільнену від господарських будівель, споруд, паркану, сітки-рабиці частину земельної ділянки ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , (кадастровий номер :02:005:0059) у попередній для використання стан, який існував до порушення меж земельної ділянки.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилалася на те, що актом про встановлення і погодження меж землекористування за адресою: АДРЕСА_1 у присутності та за підписом без зауважень усіх суміжних землекористувачів, включно із ОСОБА_2 було виконано установлення на місцевості меж землекористування, з відповідними розмірами та описом меж земельної ділянки, разом з господарськими будівлями на ній та встановлено по сітці-рабиці, встановленій позивачем.

Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ №062114 від 26 січня 1999 року, на підставі рішення виконавчого комітету Чабанівської селищної ради №58/3 від 26 липня 1994 року, ОСОБА_4 було передано для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд земельну ділянку площею 0,1694 га., чим посвідчено право власності ОСОБА_4 на вищевказану земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , а також єдиною спадкоємицею першого ступеня споріднення.

Позивач отримала державний акт про право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 03 травня 2006 року.

Таким чином, земельна ділянка, що належить ОСОБА_1 була виділена та передана у власність на 12 років раніше, ніж виділено земельну ділянку Позивачу.

Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання та акту встановлення і погодження меж землекористування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 від 09 листопада 1997 року було закріплено в натурі (на місцевості) межовими знаками межі земельної ділянки, що належала ОСОБА_4 за підписами усіх суміжних сусідів, включаючи ОСОБА_2 з затвердженням вказаних підписів відповідною посадовою особою Києво-Святошинського відділу земельних ресурсів та виконавцем робіт Приватним підприємством «Перше земельне бюро».

Відповідно, вказаний Акт погодження меж, який був складений майже через 20 років після збудування споруд Відповідачем, не оспорювався сторонами, та правдивість його підписання була підтверджена в тому числі показаннями свідків, один з яких - ОСОБА_5 була землевпорядником в цей період часу, споруди належні Відповідачу перебували і перебувають на земельній ділянці Відповідача і ніколи не перебували на ділянці Позивача.

Також, судом було проігноровано ту обставину, що паркан було встановлено ще до отримання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджувалось самим позивачем.

Більш того, свідками в суді було підтверджено, а позивачем і не спростовувалось, що під час встановлення сітки між ділянками, саме на прохання Позивача, її було переміщено на 80 см. в сторону Відповідача, з метою наявності проходу між сіткою та будинком, чим було зменшено площу земельної ділянки Відповідача на користь Позивача.

Отже, всіма наявними матеріалами, а також самим позивачем було підтверджено, що на момент отримання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки вже були побудовані належні ОСОБА_1 гараж та інші господарські споруди, проте судом вказані обставини були проігноровані та ним не надано жодної оцінки в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, у ОСОБА_2 виникло право власності на земельну ділянку площею 0,0669 га. лише 03 травня 2006 року, тобто через 3 роки з моменту виникнення у ОСОБА_4 (правонаступником якої є ОСОБА_1 ) права власності на житловий будинок та господарські споруди (право власності на які, як і встановлено рішенням суду, є законним та отриманим без порушення законодавства України) та через 7 років з моменту виникнення у ОСОБА_4 (правонаступником якої є ОСОБА_1 ) права власності на земельну ділянку площею 0,1694 га.

З того часу межі земельних ділянок не змінювались, про що вказує у позовній заяві позивач та що підтверджується висновками експертизи.

Крім цього, за час користування земельною ділянкою та майном Відповідачем на земельній ділянці належній Позивачу змінилось 5 власників. При цьому в жодного власника земельної ділянки не виникало жодних претензій щодо меж земельних ділянок та розміщених будівель.

Отже, Чабанівською селищною радою при виділенні ОСОБА_2 на підставі рішення 33 сесії 4 скликання Чабанівської селищної ради від 21 липня 2005 року в порушення ст. 120 ЗК України було виділено у власність ОСОБА_2 земельну ділянку під господарськими спорудами (гараж, залізний паркан, сарай, вбиральня та паркан), що належать на праві власності ОСОБА_1 , оскільки позивач, отримуючи у власність земельну ділянку в 2006 році - не узгоджувала межі із суміжними землевласниками, що і призвело до порушення прав інших суміжних користувачів.

При цьому, Позивач за первісним позовом, не надаючи будь-яких доказів порушення свого права саме за рахунок земельної ділянки Відповідача (оскільки по периметру земельна ділянка позивача, окрім відповідача ще межує з земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) звертається до суду з позовними вимогами саме до Відповідача.

У зв`язку із вказаними обставинами рішення 33 сесії 4 скликання Чабанівської селищної ради від 21 липня 2005 року про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0669 га. та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №167692 від 03 травня 2006 року є протиправним, виданим з порушенням ст. 120 ЗК України, оскільки земельна ділянка площею 0,0669 га. - виділена ОСОБА_2 частково за рахунок земель, що належні ОСОБА_1 (як правонаступнику ОСОБА_4 ).

Враховуючи викладене, позивачем не надано жодних допустимих доказів, які б підтверджували що саме відповідач побудував будівлі на земельній ділянці належній позивачу, що в принципі неможливо, оскільки будівлі були побудовані раніше ніж позивач отримала земельну ділянку, а не навпаки, оскільки земельна ділянка відповідачу була виділена взагалі на 12 років раніше ніж позивачу, а позов було подано через 10 років після оформлення земельної ділянки, що підтверджує необґрунтованість позову.

Просила скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 через представника подала відзив, який обґрунтовувала тим, що факт порушення відповідачем прав позивача на вільне користування своєю земельною ділянкою підтвердився наступними доказами:

- державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 з кадастровим номером :02:005:0059 площею 0,0669 га.;

- технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянці ОСОБА_2 від 2015 року, відповідно до якої площа земельної ділянки ОСОБА_2 ,якою користується ОСОБА_4 рівняється 0,0055 га та площа будівель ОСОБА_4 в розмірі 8 кв.м. знаходиться за межами державного акту ОСОБА_4 , тобто на земельній ділянці землевласника ОСОБА_2 ;

- висновком експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №12379/17-41/12380/17-43 від 30 травня 2018 року, відповідно до якого встановлено, що на земельній ділянці позивача частково розташовані належні відповідачу споруди, а саме: гараж площею 2 кв.м., сарай площею 3 кв.м., вбиральня площею 0,8 кв.м. Фактична площа земельної ділянки складає 0,0645 га., замість належних 0,0669 га., підтверджено використання відповідачем частині земельної ділянки позивача.

Просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 29 грудня 1992 року, записано в реєстрову книгу за №81 від 19 січня 1993 року, зареєстровано у виконкомі Чабанівської селищної ради народних депутатів за №90.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0669 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:005:0059) цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель згідно державного акту серія ЯГ №167692 від 03 травня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №44.

Згідно Акту про відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу межових знаків на зберігання гр. ОСОБА_2 від 08 липня 2014 року вказано, що зовнішня межа земельної ділянки відновлена частково.

Частина земельної ділянки по межі від А до Б (з суміжником ОСОБА_4 ) невідновлена, оскільки по межі стоїть забор, який перешкоджає виносу цих точок в натурі (на місцевості).

Листом від 19 січня 2015 року ОСОБА_2 зверталась до ОСОБА_1 з проханням в добровільному порядку знести або перенести на реальну межу між земельними ділянками залізний паркан та збудовану споруду.

Також ОСОБА_2 зверталася з відповідними заявами до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, до Державної інспекції сільського господарства в Київській області, до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

ОСОБА_4 була власником земельної ділянки площею 0,1694 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно державного акту серія КВ №062114 від 26 січня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №249.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 16 червня 2014 року.

ОСОБА_8 ( ОСОБА_1 ) є дочкою ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження від 26 січня 1960 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 квітня 2015 року ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 на спадкове майно: житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 згідно інформаційної довідки №44998677 від 02 жовтня 2015 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №35996275 від 07 квітня 2015 року.

Згідно Висновку про вартість земельної ділянки площею 0,1694 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , ринкова вартість складає 776 174 грн.

За результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалами суду від 02 червня 2016 року, 01 листопада 2016 року та 09 червня 2017 року, було складено Висновок №12379/17-41/12380/17-43 від 30 травня 2018 року, згідно якого надані наступні висновки:

1. Фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_2 (земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0059) не відповідають площі та конфігурації зазначених у Державному акті на право власності на земельну ділянку від 03 травня 2006 року, зареєстрованого за № 44.

В дослідницькій частині висновку вказано, що вказана земельна ділянка згідно Державного акту має площу 0,0669 га., під час візуально-інструментального обстеження, враховуючи координати поворотних точок, які були надані з листом Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, було з`ясовано, що фактичний розмір цієї ділянки складає 0,0645 га, а також те, що земельна ділянка має іншу конфігурацію.

2. Згідно каталогу координат, який був наданий з листом Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області на земельній ділянці площею 0,0669 га, що належить ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:0059), частково розташовані наступні споруди: гараж площею 2 кв.м., сарай площею 3 кв.м., вбиральня площею 0,8 кв.м., які на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 07 квітня 2015 року належать ОСОБА_1 (попередній власник - ОСОБА_4 відповідно до Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 05 серпня 2003 року). Площа накладання будівель і споруд представлені на малюнку 2 та зображені зеленим кольором.

3. Враховуючи, що в Акті погодження меж земельної ділянки ОСОБА_4 відсутня інформація стосовно площі, розмірів та конфігурації земельної ділянки ОСОБА_4 , надати відповідь на питання: «Чи відповідають фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Акту встановлення та погодження меж землекористування від 09 листопада 1997 року» не представляється можливим.

В дослідницькій частині висновку вказано, що в матеріалах справи міститься Технічна документація ОСОБА_4 , на підставі якої було виданий Державний акт серії IV-КВ №062114 від 26 січня 1999 року. В технічній документації ОСОБА_4 наявний каталог координат поворотних точок меж земельної ділянки.

Земельна ділянка ОСОБА_4 на місцевості закріплена частково: з фасаду, з південно-західної сторони, у тому числі з боку суміжної ділянки ОСОБА_2 , та з тильної сторони ділянки. У зв`язку із тим, що частина північно-східної сторони ділянки ОСОБА_4 межовими знаками не закріплена, надати відповідь на питання: «Чи відповідають фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 технічній документації щодо виготовлення державного акту на право приватної власності на землю від 26 січня 1999 року за №249, виданого ОСОБА_4 та самому цьому державному акту», не представляється можливим.

Конфігурація частини земельної ділянки ОСОБА_4 (з південно-західної сторони, у тому числі з боку суміжної ділянки ОСОБА_2 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічної документації щодо виготовлення державного акту на право приватної власності на землю від 26 січня 1999 року за №249, виданого ОСОБА_4 та самого Державного акту, відмінна від конфігурації земельної ділянки ОСОБА_4 відповідно до фактичного встановлення паркану. Крім того, межа земельної ділянки ОСОБА_4 з південно-західної сторони зміщена в сторону земельної ділянки ОСОБА_2 .

4. У зв`язку із тим, що в Акті встановлення та погодження меж землекористування від 09 листопада 1997 року відсутня інформація щодо розташування на земельній ділянці будь-яких будівель та відсутнє графічне зображення будівель і споруд відносно меж земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , надати відповідь на питання: «Чи відповідає фактичне розташування надвірних будівель та споруд: гараж під літ. «Б», погріб з шийкою під літ. «В», сарай під літ. «Г», вбиральня під літ. «Д», огорожа № 1-3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності, на які посвідчено свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 , видане ОСОБА_4 виконкомом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 05 серпня 2003 року на підставі рішення виконкому тієї ж сільради № 123 від 01 липня 2003 року, зареєстрованого Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації 22 серпня 2003 року, номер запису 202 в книзі 1 та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 квітня 2015 року, видане відповідачу державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюком О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1-514 відносно меж земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 Акту встановлення та погодження меж землекористування від 09 листопада 1997 року» не представляється можливим.

5. Проектно-технічну документацію на будівництво (ремонт, реконструкція) гаража під літ. «Б», погрібу з шийкою під літ. «В», сараю під літ. «Г», вбиральні під літ. «Д» та огорож №1-3 розташованих по АДРЕСА_1 , на дослідження представлено не було, тому питання щодо відповідності її вимогам нормативних документів у галузі будівництва не досліджувалось.

6. Координати точок контуру земельної ділянки, що належить на праві власності позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 167692 (площа 0,0669 га, кадастровий номер :02:005:0059), розташована на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в АДРЕСА_1 співпадають з координатами точок контуру земельної ділянки, яка знаходилася у власності ОСОБА_4 , державний акт серії ІУ-КВ № 062114 від 26 січня 1999 року, площею 0,1694 га, розташована на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в АДРЕСА_1 .

7. Проектно-технічну документацію на роботи по перенесенню вхідного прорізу в квартирі АДРЕСА_3 , на клопотання експерта не надано, а тому дослідження відповідності робіт по переносу вхідного прорізу та дослідження відповідності вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, ремонтно-будівельних робіт по переносу вхідного прорізу в квартирі АДРЕСА_3 не проводилось.

8. Відповісти на питання: Чи збережені та чи є в наявності межові знаки земельної ділянки ОСОБА_2 , державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 167692 (площа 0,0669 га, кадастровий номер :02:005:0059), розташована на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в АДРЕСА_1 не представляється можливим.

9. Відповідно до Рішення №145, 33 сесії 4 скликання Чабанівської селищної ради від 21 липня 2005 року межа земельної ділянки ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 встановлювалася згідно фактичної площі по її фактичному користуванню.

Межа земельної ділянки ОСОБА_4 , станом на момент її виділення - 26 липня 1994 року, відповідно до рішення виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області №58/3, та Технічної документації по передачі у приватну власність земельних ділянок на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, скоріш за все, була встановлена по її фактичному користуванню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову та зобов`язуючи відповідача за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачем земельною ділянкою та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Координати точок контуру земельної ділянки, що належить на праві власності позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №167692 (площа 0,0669 га, кадастровий номер :02:005:0059), розташована на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в АДРЕСА_1 співпадають з координатами точок контуру земельної ділянки, яка знаходилася у власності ОСОБА_4 , державний акт серії ІУ-КВ №062114 від 26 січня 1999 року, площею 0,1694 га, розташована на території Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні вимог за первісним позовом про скасування Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 квітня 2015 року, а також відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено на підставі відповідних доказів того, що земельні ділянки за своїми межами, розмірами або площею накладаються одна на одну, а також не встановлено того, що спірні документи видані, оформлені з порушеннями вимог законодавства України.

Сторони інших доказів до суду не надали.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

По справі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Чабанівської селищної ради №58/3 від 26 липня 1994 року ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

09 листопада 1997 року за замовленням ОСОБА_4 було проведено інвентаризацію земельної ділянки з метою виготовлення Державного акту на право приватної власності на землю та встановлення і погодження меж землекористування.

ОСОБА_4 було подано заяву до Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів для проведення вищезазначених процедур.

Актом про встановлення і погодження меж землекористування за адресою: АДРЕСА_1 у присутності та за підписом без зауважень усіх суміжних землекористувачів (включно із ОСОБА_2 ) було виконано установлення на місцевості меж землекористування, з відповідними розмірами та описом меж земельної ділянки, разом з господарськими будівлями на ній.

У відповідності до вимог ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У подальшому, державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ №062114 від 26 січня 1999 року, на підставі рішення виконавчого комітету Чабанівської селищної ради №58/3 від 26 липня 1994 року, ОСОБА_4 було передано для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд земельну ділянку площею 0,1694 га., чим посвідчено право власності ОСОБА_4 на вищевказану земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16 червня 2014 року.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , а також єдиною спадкоємицею першого ступеня.

ОСОБА_2 отримала державний акт про право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 03 травня 2006 року.

З огляду на зазначене, земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 була виділена та передана їй у власність на 12 років раніше, ніж було виділено земельну ділянку ОСОБА_2 .

Не заслуговують доводи позивача за первісним позовом, про те, що жодних дозволів чи погоджень на встановлення межових знаків (паркану) вона не давала, оскільки ці доводи спростовуються актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання та актом встановлення і погодження меж землекористування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 від 09 листопада 1997 року, якими було закріплено в натурі (на місцевості) межовими знаками межі земельної ділянки, що належала ОСОБА_4 за підписами усіх суміжних сусідів, включаючи ОСОБА_2 із затвердженням таких підписів відповідною посадовою особою Києво-Святошинського відділу земельних ресурсів та виконавцем робіт ПП «Перше земельне бюро».

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що паркан було встановлено ще до отримання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №167692 від 03 травня 2006 року та про що не заперечувала ОСОБА_2 у своїй позовній заяві.

Також, на момент отримання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки вже були побудовані належні ОСОБА_4 гараж та інші господарські споруди, що підтверджується актом встановлення і погодження меж землекористування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 від 09 листопада 1997 року та свідоцтвами про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок та господарські будівлі і споруди з моменту його державної реєстрації, тобто з 22 серпня 2003 року.

До сьогоднішнього дня межі земельних ділянок та місцезнаходження залізного паркану не змінювалося.

При здійсненні відповідної реєстрації земельної ділянки ОСОБА_4 , у ОСОБА_2 не виникало жодних зауважень, що як вже зазначалось підтверджено особистими підписами останньої на всіх документах, що стосувалися процедури оформлення земельної ділянки ОСОБА_4 .

Отже, у ОСОБА_2 виникло право власності на земельну ділянку площею 0,0669 га. лише 03 травня 2006 року, тобто через 3 роки з моменту виникнення у ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_1 права власності на житловий будинок та господарські споруди та через 7 років з моменту виникнення у ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку 0,1694 га.

Крім цього, висновком земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №12379/17-41/12380/17-43 від 30 травня 2018 року встановлено, що координати точок контуру земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_2 співпадають з координатами точок контуру земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 і відповідно до каталогів координат, як зазначену на малюнку 5 вказаного висновку експертизи, взагалі не перетинаються.

При цьому, відповідно до висновку експертизи, конфігурація земельної ділянки саме ОСОБА_2 не відповідає площі та конфігурації зазначеній в акті.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції припустився помилки зобов`язавши ОСОБА_1 за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 , шляхом звільнення земельної ділянки від господарської будівлі (гараж) під літ «Б», залізного паркану, господарської будівлі (сарай) під літ. «Г», тимчасової літньої вбиральні під літ. «Д», сітки-рабиці.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Даючи оцінку встановленим обставинам справи та доказам в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову, оскільки земельна ділянка, що належить ОСОБА_1 була виділена та передана у власність спадкодавцю ОСОБА_4 на 12 років раніше, ніж виділено земельну ділянку ОСОБА_2 , а відтак захисту підлягає саме право ОСОБА_1 , так як ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку під спорудами ОСОБА_4 , правонаступником якої ОСОБА_1 , а не споруди були побудовані на земельній ділянці ОСОБА_2 , як це вона зазначала в позовній заяві.

Таким чином, рішенням 33 сесії 4 скликання Чабанівської селищної ради від 21 липня 2005 року в порушення вимог ст. 120 ЗК України було виділено у власність ОСОБА_2 земельну ділянку під господарськими спорудами (гараж, залізний паркан, сарай, вбиральня та сітка-рабиця), що належать на праві власності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вищезазначене рішення слід визнати недійсним, а також слід визнати недійсним державний акт виданий на підставі цього рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись: ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області про усунення перешкод у користуванні та володінні земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованих господарських будівель і іншого майна та приведення земельної ділянки у попередній, придатний для використання стан, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішення селищної ради і державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення 33 сесії 4 скликання Чабанівської селищної ради від 21 липня 2005 року про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0669 га та виданий на його підставі державний акт серії ЯГ №167692 на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:005:0059) загальною площею 0,0669 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд на ім`я ОСОБА_2 виданий 03 травня 2006 року Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області та зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №44.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 19 березня 2021 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана