Провадження № 6/638/281/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Поволяєвої О.В., за участю секретаря судового засідання Лаптійчук К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Шурової Марії Петрівни про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у цивільній справі № 638/10947/13-ц, в якій просить суд замінити стягувача ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», мотивуючи заяву тим, що за договором відступлення права вимоги № 103 від 06 лютого 2018 року право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № IKCASHG.10478.001 від 29 серпня 2011 року від ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просив проводити судове засідання за його відсутності.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Судом встановлено, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 638/10947/13-ц за позовом ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість за кредитним договором № IKCASHG.10478.001 від 29 серпня 2011 року в сумі 16 786,32 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

06 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги № 103, за яким право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № IKCASHG.10478.001 від 29 серпня 2011 року перейшло від ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Факт відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № IKCASHG.10478.001 від 29 серпня 2011 року підтверджується витягом з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 06 лютого 2018 року № 103.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою ст. 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Отже, законодавством передбачено, що відступлення права вимоги є однією із форм процесуального правонаступництва, яке тягне за собою заміну сторони виконавчого провадження.

Встановивши, що на підставі вказаного вище договору про відступлення права вимоги № 103 від 06 лютого 2018 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», який у встановленому законом порядку не розірваний та не визнаний недійсним, від ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № IKCASHG.10478.001 від 29 серпня 2011 року, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача.

Суд наголошує на тому, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про вчинення дії у відкритому виконавчому провадженні, згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 442, 512 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Шурової Марії Петрівни про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», ОСОБА_1 - задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2013 року по цивільній справі № 638/10947/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8).

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Поволяєва