Провадження № 2/761/1975/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агенство ІНФОРМАЦІЯ_5», відповідача 2: Громадська організація «ІНФОРМАЦІЯ_5», про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду із позовом до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агенство ІНФОРМАЦІЯ_5», відповідача 2: Громадська організація «ІНФОРМАЦІЯ_5», про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, в якому просив:

*визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права і принижує ділову репутацію, інформацію, зазначену у статті під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати відповідача2 спростувати указані відомості;

*після публікації офіційного вибачення зобов`язати відповідача1 видалити статтю під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 должны понести наказание за убивство в НЕМО », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

*визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права і принижує ділову репутацію, інформацію, зазначену у статті під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , та зобов`язати відповідача2 спростувати указані відомості;

*після публікації офіційного вибачення зобов`язати відповідача1 видалити статтю під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

*визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права і принижує ділову репутацію, інформацію, зазначену у статті під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_8 , та зобов`язати відповідача2 спростувати указані відомості;

*після публікації офіційного вибачення зобов`язати відповідача1 видалити статтю під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

*визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права і принижує ділову репутацію, інформацію, зазначену у статті під заголовком «« ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_5» ІНФОРМАЦІЯ_10 , та зобов`язати відповідача2 спростувати указані відомості;

*після публікації офіційного вибачення зобов`язати відповідача1 видалити статтю під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_5» ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

*визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права і принижує ділову репутацію, інформацію, зазначену у статті під заголовком ««Актуальная парвда добилась увольнения коррупционера ІНФОРМАЦІЯ_11 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_12 , та зобов`язати відповідача2 спростувати указані відомості;

*після публікації офіційного вибачення зобов`язати відповідача1 видалити статтю під заголовком «« ІНФОРМАЦІЯ_13 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Стягнути з Відповідачів судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що указані статті публікувалися без достатній доказів на те. Окрім того, позивач звернувся до редакцій відповідача2 із заявою, що він та підпорядковані йому особи вживали заходів, що направлені на зупинення незаконного будівництва НЕМО . Також подавав докази перебування його на лікарняному у січні 2019 року, коли сталися указані події.

Вважаючи, що зазначеними незаконними діями Відповідачів грубо порушені його законні права, у зв`язку з чим вони підлягають захисту, звернувся до суду.

Відповідачі відзив не подали.

22.06.2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копія ухвали від 20.06.2020 була направлена судом на адресу позивача, відповідачів.

Копія ухвали від 20.06.2020 була направлена судом на адресу відповідачів, та повернулась до суду з відміткою «за закінченим встановленого строку зберігання» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки, на офіційному веб-сайті суду розміщувалось оголошення про вилки відповідача до суду та дати судових засідань.

Так, статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

В силу статей 21, 28 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Кожен має право на повагу до його гідності.

Загальною декларацією прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань (стаття 12).

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про інформацію», реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме долучених до позовної заяви роздруківок, на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 розміщено наступні статті: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ІНФОРМАЦІЯ_15), « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_5» ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_5» ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ««Как глава ДАБИ в Одесской области ОСОБА_1 снова выдает разрешения на незаконные строительства», розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ІНФОРМАЦІЯ_10).

Доказів звертався до редакції з вимогою про видалення указаних статей позивачем не надано, так само і відповіді на звернення.

В той же час, позивач долучив до позовної заяви копії лікарняних листів про його перебування на амбулаторному лікуванні у січні - приступити до роботи 26.01.2019 року (а.с.10), із 09.09.2019 по 19.09.2019 року (а.с.22), із 20.06.2019 року по 02.07.2020 року (а.с.23), із 16.05.2019 року по 30.05.2019 року (а.с.24), із 03.07.2019 року по 02.08.2019 рік (а.с.25), із 08.06.2019 року по 15.06.2019 року (а.с.26).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови від 27 лютого 2009 р. за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ст. 20 Закону України «Про інформацію»).

Громадяни, юридичні особи, державні органи і органи місцевого самоврядування, а також їх уповноважені представники мають право вимагати від інформаційного агентства спростування розповсюджених про них відомостей, що не відповідають дійсності, принижують їх честь та гідність. Спростування здійснюється інформаційним агентством, яке розповсюдило таку інформацію. Інформація, що не відповідає дійсності, має бути спростована як інформаційним агентством, так і розповсюджувачем цієї інформації. Відшкодування матеріальної і моральної шкоди за розповсюдження інформації, що спростовується, здійснюється у порядку, передбаченому законодавством (ст. 33 Закону України «Про інформаційні агентства») .

Інформаційне агентство, суб`єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація: 1) одержана від інших інформаційних агентств або засобів масової інформації і є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих цими агентствами чи засобами масової інформації, та якщо вони були спростовані відповідно до статті 33 цього Закону; 2) міститься у відповіді на запит на інформацію, поданий відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", або у відповіді на звернення, подане відповідно до Закону України "Про звернення громадян"; є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; є результатом внесення змін, скорочень чи редагування продукції інформаційних агентств, здійснених без їх відома розповсюджувачем чи споживачем інформації; законом передбачено звільнення або непритягнення до відповідальності за такі дії (ст. 35 Закону України «Про інформаційні агентства»).

Відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних регулюються Законом України «Про захист персональних даних», метою якого є, зокрема, захист права на невтручання в особисте життя у зв`язку з обробкою персональних даних.

Згідно абзацу 8 статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно частини другої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

Згідно частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Отже, будь-яка юридична або фізична особа, що збирає, зберігає, використовує чи поширює конфіденційну інформацію про особу, може робити це виключно, якщо є прямо виражена згода відповідної особи, або це прямо дозволено законом, в іншому випадку таке вручання має розглядатися як порушення особистого немайнового права особи на недоторканість приватного життя, і чинне законодавство визначає випадки, у яких обробка персональних даних не вимагає отримання згоди, зокрема, у Законі України «Про захист персональних даних» наводиться перелік випадків, коли персональні дані не можуть бути визнані конфіденційною інформацією, або інформацією з обмеженим доступом, зокрема, персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень; персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», крім відомостей, визначених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції»; інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна (стаття 5 Закону).

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4 ст. 277 ЦК України).

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7 ст. 277 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи надані у справі докази, суд вважає, що інформація, зазначена на сайті ІНФОРМАЦІЯ_14 у статтях: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ІНФОРМАЦІЯ_15), « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_5» ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_5» ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ««Как глава ДАБИ в Одесской области ОСОБА_1 снова выдает разрешения на незаконные строительства», розміщеної на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_14 «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ІНФОРМАЦІЯ_10) є оціночним судженням, крім того, позивачем не надано доказів її недостовірності, а тому, враховуючи п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» та ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до п.21. Постанови від 27.02.2009 р. за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Європейський суд з прав людини неодноразово у справах категорії про захист честі, гідності та ділової репутації звертав увагу на те, що межі допустимої критики ширші, коли вона стосується власне політика, а не приватної особи. На відміну від останньої, перший неминуче і свідомо відкривається для прискіпливого аналізу кожного свого слова та вчинку як з боку преси, так і громадського загалу, і, як наслідок, повинен виявляти більше терпимості.

В Рішенні Європейського Суду по справі «Обершлік проти Астрії (№ 1)» від 26 квітня 1995 року зазначено: «57. Суд нагадує, що свобода вираження поглядів гарантована ч. 1 ст. 10, становить одну, з основних підвалин демократичного суспільства і є однією з найістотніших умов для його прогресу та самореалізації кожної особи. Без шкоди для ч. 2 цієї статті, вона стосується не лише «інформації» або «ідеї», які схвально приймаються чи до яких ставляться необразливо або з байдужістю, а й таких, що шокують, ображають чи бентежать; такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких би не було б «демократичного суспільства».

Керуючись ст. ст. 32, 34 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України; ст. ст. 94, 277 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агенство ІНФОРМАЦІЯ_5», відповідача 2: Громадська організація «ІНФОРМАЦІЯ_5», про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: