233 № 233/5340/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
22 березня 2021 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначила, що вона є власницею будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в якому з 16 березня 2006 року з її дозволу зареєстрована невістка - ОСОБА_2 . Відповідачка за місцем реєстрації фактично не мешкає, оскільки в червні 2019 року забрала всі свої речі та з власної волі змінила місце проживання, не бажаючи мешкати разом із нею. Реєстрація відповідачки в будинку порушує її права як власниці, зокрема на оформлення субсидії на сплату вартості комунальних послуг.
Позивачка просить визнати ОСОБА_2 собою, що втратила право користування будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник позивачки ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 жовтня 2002 року є власницею будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).
Відповідачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із ОСОБА_4 , який розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , витягом з рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2008 року (а.с.12-13).
Як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника» від 03 лютого 2020 року № 331, копії будинкової книги та відомостей про реєстрацію місця проживання, які містяться в реєстрі Костянтинівської територіальної громади, відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11, 14-16, 21-22).
Згідно акту перевірки паспортного режиму від 03 лютого 2020 року ОСОБА_2 з 16 березня 2006 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте з червня 2019 року фактично в зазначеному будинку не мешкає (а.с.17).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 з власної волі не проживає в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 з червня 2016 року без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачкою права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеного будинку.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору (а.с.4) по справі слід віднести на відповідачку по справі.
На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 березня 2021 року.

Суддя