Справа № 758/4822/20
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2021 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Петрова Д.В.,
при секретарі судового засідання Бурдун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву позивачки ОСОБА_1 в особі представника адвоката Луценка Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі № 758/4822/20 за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Луценка Юрія Володимировича до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування,
ОСОБА_1 в особі адвоката Луценка Ю.В.звернулася до Подільського районного суду міста Києва із позовною заявою до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2021 позов ОСОБА_1 в особі адвоката Луценка Ю.В. до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування задоволено. Стягнуто зПриватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 8 738 (вісім тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 73 копійки страхового відшкодування.

06.12.2021 до суду надійшла заява представника позивачки адвоката Луценка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він вказує на те, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат понесених позивачкою, а саме: судового збору у розмірі 840,80 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24500,00 грн., витрати за експертизу 4000,00 грн., поштові витрати 187,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

До суду надійшла заява представника позивачки адвоката Луценка Ю.В. про проведення судового засідання без його участі.

Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 758/4822/20, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи, а саме з позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею було зазначено, що докази витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі абопротягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Така позиція закріплена і у п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у яких судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Зокрема, п. 48 зазначеної вище постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З урахуванням того, що представником позивача протягом п`яти днів після постановлення рішення були надані договір про надання правової допомоги та документи, що свідчать про оплату послуг наданих адвокатом, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи на підтвердження інших витрат пов`язаних з розглядом справи, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та витрачений ним час на надання таких послуг, а також з огляду на приписи п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., витрати на проведення звіту про оцінку матеріального збитку - 4 000,00 грн., та поштові витрати у розмірі 187, 50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву позивачки ОСОБА_1 в особі представника адвоката Луценка Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі № 758/4822/20 - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 758/4822/20 за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Луценка Юрія Володимировича до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, а саме: судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, витрати на проведення звіту про оцінку матеріального збитку - 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок та поштові витрати у розмірі 187 (сто вісімдесят сім) гривень 50 копійок.

В задоволенні решти вимог про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 ;

- відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», місцезнаходження: м. Київ. вул. Кирилівська, 40, .

Суддя Д. В. Петров