Справа № 136/1918/20
провадження № 2/136/486/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із спільної власності та визнання права власності на частку майна у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, обґрунтовуючи підставність позову тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла частка квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцеві та іншим співвласникам - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.11.1994, яке було видано у порядку приватизації. Позивач, будучи сином спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту в межах визначеного законодавцем строку, інші спадкоємці цієї ж черги від спадщини відмовились, подавши заяви відповідного змісту. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, оскільки вищевказане майно, що увійшло до спадкової маси належало до спільної сумісної власності, а визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представляється за можливе, що послугувало підставою для видачі нотаріального акту про відмову у вчиненні нотаріальної дії та ініціювання даного позову до суду, в якому позивач просить суд визначити, що його, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 частки у квартирі АДРЕСА_1 становлять по 1/5 частці кожного, а також просив визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на 1/5 частки вищевказаної квартири у порядку спадкування.

У визначений судом строк відповідачі Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не надали до суду відзиву, утім надали заяви про визнання позову, не заперечували щодо задоволення позовних вимог, розгляд справи просили проводити за їх відсутності.

Ухвалою суду від 16.02.2021 року у даній справі відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, за клопотанням позивача витребувано матеріали спадково справи до майна померлого спадкодавця.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Ураховуючи те, що сторони спору скористались наданими їм правами на розгляд справи у їх відсутність, відповідачі не скористались наданим їм правом на подання відзиву, надавши заяви про визнання позову, відтак суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, тому вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого судового засідання на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, за відсутності сторін та їх представників, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане 09.11.1994 на підставі наказу №189 Турбівським цукор комбінатом, квартира за АДРЕСА_1 , загальною площею 67,6 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності наступним особам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом на вищевказану квартиру (а.с.11-13).

Відповідно до рішення Турбівської селищної ради «Про перейменування вулиць смт. Турбів» (а.с.16), АДРЕСА_2 було перейменовано на АДРЕСА_2 .

Факт зміни прізвищ ОСОБА_3 на « ОСОБА_8 » та ОСОБА_4 на « ОСОБА_9 » доведено відповідними свідоцтвами, що долучено до матеріалів цивільної справи.

Судом встановлено, що один із співвласників ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи, що була витребувана судом до майна померлого ОСОБА_5 №11/2016 встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилась за законом. Своїм правом на спадкування скористався позивач, будучи рідним чином спадкодавця, на підтвердження чому є свідоцтво про народження (а.с.8), подавши заяву відповідного змісту в межах визначеного законодавцем шестимісячного строку. Інші спадкоємці також діти, які увійшли до цієї ж черги спадкування, від свого права відмовились, направивши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви відповідного змісту (а.с.1, 2 Спадкової справи).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , 06.07.1998 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_5 , спадщину прийняв, відтак вона йому належить з часу відкриття спадщини, у тому числі частка спірного об`єкта нерухомого майна.

Постановою приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області від 21.12.2020 позивачеві було відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що увійшла до складу спадково маси, оскільки розмір частки вищевказаної квартири, яка належала померлому невизначений.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України).

В силу ст.. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст.372 ЦК України). У разі поділу майні, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України)). Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.372 ЦК України). На підставі ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Зібрані у справі докази вказують на те, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності п`яти осіб. У даному об`єкті власності наявний факт відсутності існування ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпоряджатися нею. Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, за життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був.

Ураховуючи те, що у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між співвласниками та законом, суд вважає, що кожному із співвласників належить по 1/5 частці спірного об`єкта нерухомості.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визначення часток усіх співвласників спільної сумісної власності в об`єкті нерухомості, зокрема відповідачів, не можуть бути задоволені, в силу принципів цивільного судочинства, а суд здійснює захист лише прав тієї особи, яка звернулась до суду з їх захистом з такими вимогами, тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення шляхом визначення часток позивача та померлого в спільній сумісній власності на квартиру.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на частку майна, що увійшла до спадкової маси, суд виходить з такого.

Встановлені судом обставини підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем, який спадщину прийняв після смерті батька ОСОБА_5 , отож вона йому належить, у тому числі у виді частки об`єкта нерухомості у виді спірної квартири, утім в нотаріальному порядку позивач позбавлених можливості отримати правовстановлюючі документи за встановлених вище обставин.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, відповідачі надали суду заяви про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Турбівської селищної ради Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт. Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), ОСОБА_10 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ), ОСОБА_11 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) про виділ частки із спільної власності та визнання права власності на частку майна у порядку спадкування, - задовольнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/5 частки.

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , - припинити та вважати його спільною частковою власністю.

В решті позову відмовити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Шпортун