Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р.

м. Київ

справа № 752/3102/21

провадження № 2/755/2255/21

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

учасники справи:

представник позивача - Дядюра Н.О.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Світильнянське», про розірвання угоди та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , звертаючись з позовом до суду, просить розірвати угоду про врегулювання заборгованості від 19.07.2018 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 629 750,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 22.07.2015 року між ТОВ «Світильнянське» та ОСОБА_4 було укладено Договір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 22/07-15, за умовами якого ОСОБА_4 було надано поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 260 000,00 грн. на термін шість місяців з моменту отримання коштів. Разом з тим, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року у справі № 753/787/16, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2018 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 22.02.2005 року до 20.09.2015 року та визначено перелік майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, тому відповідач ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Світильнянське» про повернення їй Ѕ частини грошових коштів за Договором № 22/07-15 від 22.07.2015 року. Переконуючи позивача про набуття права власності на Ѕ частину грошових коштів за Договором № 22/07-15, 19.07.2018 року було укладено угоду про врегулювання заборгованості, де відповідач ОСОБА_1 виступила стороною «Первісного кредитора», позивач ОСОБА_3 - «Нового кредитора», а ТОВ «Світильнянське» - стороною боржника. За умовами цієї Угоди позивач ОСОБА_3 прийняв на себе зобов`язання перед відповідачем виконати грошові зобов`язання замість ТОВ «Світильнянське», тим самим приймаючи у відповідача право на вимогу Ѕ частини від суми позики до ТОВ «Світильнянське» за Договором № 22/07-15. На виконання умов вищезазначеної угоди про врегулювання заборгованості від 19.07.2018 року позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 629 750,00 грн., що підтверджено відповідною розпискою. Отже, позивач вважав, що, укладаючи спірну угоду, він набув право вимоги до ТОВ «Світильнянське» замість відповідача ОСОБА_1 , у зв`язку із переходом до нього прав і обов`язків нового кредитора на суму 629 750,00 грн. Однак постановою Верховного Суду від 28.11.2018 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції 17.10.2019 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а провадження у справі закрито. При цьому, виходячи із змісту мирової угоди, сторонами визначено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також визначено конкретний перелік сумісної власності між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також приватна власність останньої, однак не зазначено жодних відомостей щодо спірних коштів, що належали ОСОБА_4 . Таким чином, виявилось, що відповідач порушила умови угоди про врегулювання заборгованості від 19.07.2018 року, оскільки, отримавши від позивача грошові кошти, фактично не передала йому права вимоги до ТОВ «Світильнянське», у зв`язку з чим позивач не має можливості реалізувати своє право вимоги до ТОВ «Світильнянське», на що позивач розраховував, укладаючи спірну угоду, тому вимушений звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Світильнянське», про розірвання угоди та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті з повідомлення учасників справи про день та час її судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви та відповідь на відзив, долучені до матеріалів справи. (а.с. 92-95)

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі з підстав, що містить письмовий відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи. (а.с. 66-69)

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі з підстав, що містить письмовий відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи, та пояснення надані її представником в судовому засіданні.

Представник третьої особи ТОВ «Світильнянське» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, правом подачі письмових пояснень на позовну заяву не скористався.

Вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.

Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, крім договорів, цивільні права та обов`язки виникають також з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 22.07.2015 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю укладено Договір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 22/07-15, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику безвідсоткову зворотню фінансову допомогу, а останній зобов`язується використати її за власними потребами підприємства і повернути допомогу протягом 6 (шести) місяців з моменту надходження коштів. Сума допомоги становить 1 260 000,00 грн. (а.с. 15-16)

Разом з тим, за встановленими даними під час розгляду по суті справи № 753/787/16-ц Дарницьким районним судом м. Києва ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не оспорено сторонами. (а.с. 100 зв.)

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року у справі № 753/787/16, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2018 року, встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 22.02.2005 року до 20.09.2015 року та визначено перелік майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. (а.с. 100-105)

19.07.2018 року між ОСОБА_1 («Первісний кредитор») та ОСОБА_3 («Новий кредитор») укладено Угоду про врегулювання заборгованості, відповідно до умов якої Новий кредитор приймає на себе зобов`язання перед Первісним кредитором виконати грошову зобов`язання за Товариство з обмеженою відповідальністю «Світильнянське» («Боржник»), яке виникло у останнього за Договором безвідсоткової фінансової допомоги № 22/07-15 від 22.07.2015 року, укладеного між Боржником та ОСОБА_4 . Розмір грошового зобов`язання становить Ѕ частину від суми позики, що підлягає поверненню за Основним договором, а саме: 629 750,00 грн. (а.с. 29-30)

Відповідно до п. 3 Угоди, Право вимоги повернення Ѕ частини позики належить Первісному кредитору як особі, яка проживала з ОСОБА_4 на момент надання позики однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до п. 5 Угоди, Первісний кредитор на вимогу Нового кредитора зобов`язується видати на ім`я останнього та/або на будь-яку іншу особу, вказану Новим кредитором, довіреність (довіреності) на ведення судової справи № 361/1840/18, відкритої Броварським міськрайонним судом Київської області, за позовом Первісного кредитора до ТОВ «Світильнянське», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Головне управління юстиції в м. Києві Шістнадцятої державної нотаріальної контори м. Києва про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл.

Відповідно до п. 7 Угоди, після повного виконання Новим кредитором своїх зобов`язань за цією Угодою, Первісний кредитор втрачає право вимоги до Боржника, а Новий Кредитор отримує регрес не право вимоги до Боржника в обсягах виконаного ним зобов`язання.

Згідно розписки, яка міститься в Угоді від 19.07.2018 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 : 200 000,00 грн. - 19.07.2018 року; 200 000, 00 грн. - 27.07.2018 року; 229 750,00 грн. - 06.07.2018 року. Отримала всю суму 629 750,00 грн., претензій по Договору не має. (а.с. 30)

28.11.2018 року постановою Верховного Суду у справі № 753/787/16, касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 106-108)

Дарницьким районним судом м. Києва справі № 753/787/16 присвоєно номер № 753/2218/19 та справу призначено до нового судового розгляду. (а.с. 109-110)

17.10.2019 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/2218/19 затверджено мирову угоду (а.с. 111-116), укладену між ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), за умовами якої:

1. Відповідач-1 та Відповідач-2 визнають факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Піски, Бобровицького району, Чернігівської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кашперівка, Тетіївського району, Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 867, зареєстрований 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, у період з 01 червня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

2. Сторони визнають спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 наступне майно:

-грошові кошти в розмірі 101600,00 грн. в Акціонерному товаристві «Банк Форвард» на рахунку № НОМЕР_4 за договором від 15.04.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» на рахунку № НОМЕР_5 за договором від 20.08.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 157392,24 грн. в Акціонерному товаристві «Юнекс Банк» на рахунку № НОМЕР_6 за договором від 24.07.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 185000,00 грн. в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» на рахунку № НОМЕР_7 за договором від 03.09.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 57000,00 грн. в Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» на рахунку № НОМЕР_8 за договором від 13.08.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 8033,14 грн. в Акціонерному товаристві «Альфа Банк» на рахунку № НОМЕР_9 за договором від 05.12.2013 року;

-цінності в індивідуальному банківському сейфі № Л-5 головного офісу Акціонерного товариства «Юнекс Банк» згідно договору оренди від 09.07.2012 р., а саме: готівкові кошти в іноземній валюті: номіналом 1 долар США у кількості 11 шт., номіналом 5 доларів США у кількості 19 шт., номіналом 10 доларів США у кількості 32 шт., номіналом 20 доларів США у кількості 24 шт., номіналом 50 доларів США у кількості 50 шт., номіналом 100 доларів США у кількості 515 шт., номіналом 100 Євро 33 шт., номіналом 200 Євро 1 шт., номіналом 500 Євро у кількості 1 шт., номіналом 5 фунтів стерлінгів у кількості 4 шт., номіналом 10 фунтів стерлінгів у кількості 150 шт., номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 15 шт., кулон у формі хреста з биркою жовтого кольору у кількості 5 шт., кулон жовтого кольору (релігійна тематика) у кількості 4 шт., ланцюжок з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., ланцюжок з кулоном у формі хреста жовтого кольору в коробочці у кількості 1 шт., браслет з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., обручка жовтого кольору у червоній коробочці у кількості 1 шт., наручний годинник жовтого кольору у кількості 1 шт., годинник (циферблат без браслету) у кількості 2 шт., монети (сувенір) жовтого кольору в коробочці у кількості 2 шт., запонки жовтого кольору 1 пара, шпилька для краватки жовтого кольору у кількості 2 шт., брелок жовтого кольору у кількості 1 шт.;

-грошові кошти в розмірі 29491 доларів США 50 центів на рахунку № НОМЕР_10 згідно договору №025/000-670/15 від 27.07.2015 року в Акціонерному товаристві «ОТП Банк»;

-грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. на рахунку НОМЕР_11 за договором від 22.07.2015 року; в розмірі 70000,00грн. на рахунку № НОМЕР_12 за договором від 09.09.2015 року; в розмірі 1878,84 грн. на рахунку № НОМЕР_13 , що знаходяться в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк»;

-грошові кошті в розмірі 4982 доларів США 40 центів на рахунку &#8470; НОМЕР_14 в Акціонерному товаристві &#171;Юнекс Банк».

3. Відповідач-1 та Відповідач-2 визнають за Позивачем право власності на наступне майно:

3.1. на 1/2 частину грошових коштів, зазначених в пункті 2 цієї Мирової угоди, які знаходились на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 в банківських установах, та які фактично отримані Позивачем до підписання цієї Мирової угоди в порядку виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року у справі № 753/787/16-ц, яке в подальшому було скасовано постановою Верховного Суду від 28.11.2018 року, а саме на:

-грошові кошти в розмірі 69984,66 грн., що знаходились в Акціонерному товаристві «Банк Форвард» на рахунку № НОМЕР_4 за договором від 15.04.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 26161,45 грн., що знаходились в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» на рахунку № НОМЕР_5 за договором від 20.08.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 82512,67 грн., що знаходились в Акціонерному товаристві «Юнекс Банк» на рахунку № НОМЕР_6 за договором від 24.07.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 92500,00 грн., що знаходились в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» на рахунку № НОМЕР_7 за договором від 03.09.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 28500,00 грн., що знаходились в Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» на рахунку № НОМЕР_8 за договором від 13.08.2015 року;

-грошові кошти в розмірі 4016,57 грн., що знаходились в Акціонерному товаристві «Альфа- Банк» на рахунку № НОМЕР_9 за договором від 05.12.2013 року;

3.2. майнові цінності, що знаходяться в індивідуальному банківському сейфі № Л-5 головного офісу Акціонерного товариства «Юнекс Банк» згідно договору оренди від 09.07.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та Акціонерним товариством «Юнекс Банк», а саме: готівкові кошти в іноземній валюті: номіналом 1 долар США у кількості 11 шт., номіналом 5 доларів США у кількості 19 шт., номіналом 10 доларів США у кількості 32 шт., номіналом 20 доларів США у кількості 24 шт., номіналом 50 доларів США у кількості 50 шт., номіналом 100 доларів США у кількості 515 шт., номіналом 100 Євро 33 шт., номіналом 200 Євро 1 шт., номіналом 500 Євро у кількості 1 шт., номіналом 5 фунтів стерлінгів у кількості 4 шт., номіналом 10 фунтів стерлінгів у кількості 150 шт., номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 15 шт., кулон у формі хреста з биркою жовтого кольору у кількості 5 шт., кулон жовтого кольору (релігійна тематика) у кількості 4 шт., ланцюжок з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., ланцюжок з кулоном у формі хреста жовтого кольору в коробочці у кількості 1 шт., браслет з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., обручка жовтого кольору у червоній коробочці у кількості 1 шт., наручний годинник жовтого кольору у кількості 1 шт., годинник (циферблат без браслету) у кількості 2 шт., монети (сувенір) жовтого кольору в коробочці у кількості 2 шт., запонки жовтого кольору 1 пара, шпилька для краватки жовтого кольору 2 шт., брелок жовтого кольору у кількості 1 шт.;

3.3. грошові кошти в розмірі 29491 доларів США 50 центів на рахунку № НОМЕР_10 згідно договору №025/000-670/15 від 27.07.2015 року в Акціонерному товаристві «ОТП Банк»;

3.4. грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. на рахунку НОМЕР_11 за договором від 22.07.2015 року; в розмірі 70000,00грн. на рахунку № НОМЕР_12 за договором від 09.09.2015 року; в розмірі 1878,84 грн. на рахунку № НОМЕР_13 , що знаходяться в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк»;

3.5. грошові кошти в розмірі 4982 доларів США 40 центів на рахунку № НОМЕР_14 в Акціонерному товаристві «Юнекс Банк».

4. Позивач зобов`язується протягом двох днів з дня підписання Сторонами цієї Мирової угоди подати до Дарницького районного суду м. Києва заяву про часткову відмову від позовних вимог у справі № 753/2218/19, а саме:

4.1. про відмову від позовних вимог в частині встановлення факту спільного проживання Позивача та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 22 лютого 2005 року по 31 травня 2010 року;

4.2. про відмову від позовних вимог в частині визнання спільною сумісною власністю Позивача та ОСОБА_4 та поділу наступного майна:

4.2.1. грошових коштів на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 у банківських установах, а саме:

-грошових коштів в розмірі 153000,00 грн. в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Фінансова ініціатива» на рахунку № НОМЕР_15 за договором від 17.06.2015 року;

-грошових коштів в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк»: в розмірі 182041,05 грн. на рахунку № НОМЕР_16 за договором від 17.07.2015 року; в розмірі 29704,88 грн. на рахунку № НОМЕР_17 за договором від 21.03.2014 року; в розмірі 5700,00грн. на рахунку № НОМЕР_18 за договором від 01.09.2013 року;

-грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт»: в розмірі 57180,88 грн. на рахунку № НОМЕР_19 ; в розмірі 5402,11 грн. на рахунку № НОМЕР_20 ; в розмірі 1621,85 грн. на рахунку № НОМЕР_21 ;

-грошових коштів в Акціонерному товаристві «ОТП банк»: в розмірі 200000,00 грн на рахунку № НОМЕР_22 за договором №025/001020/15 від 19.08.2015 року;

-грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві «Платинум Банк»: в розмірі 10000 доларів США на рахунку № НОМЕР_23 ; в розмірі 500 доларів США на рахунку № НОМЕР_24 ;

-грошових коштів в Акціонерному товаристві «Правекс Банк»: в розмірі 58678,77 грн. на рахунку № НОМЕР_25 ; в розмірі 36283,53 грн. на рахунку № НОМЕР_26 ;

-грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський»: в розмірі 65000,00 грн. на рахунку № НОМЕР_27 за договором від 19.05.2015 року №980-002-000084069; в розмірі 70000,00 грн. на рахунку № НОМЕР_28 за договором від 26.05.2015 року № 980-002-000085686; в розмірі 20799,49 грн. на рахунку № НОМЕР_29 за договором від 19.05.2015 року;

-грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк»: в розмірі 17771,65 грн. на рахунку № НОМЕР_30 , в розмірі 3824,84 грн. на рахунку № НОМЕР_31 від 03.09.2015 року;

-грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»: в розмірі 8320 доларів США 76 центів на рахунку № НОМЕР_32 за договором № 009-28570-121213 від 12.12.2013 року; в розмірі 10000 доларів США на рахунку № НОМЕР_33 за договором №04-28570-111214 від 11.12.2014 року; в розмірі 9609 доларів США 21 цент на рахунку № НОМЕР_34 за договором № 005-28570-111214 від 11.12.2014 року; в розмірі 37550,02 грн. на рахунку № НОМЕР_35 за договором №004-28524-131211 від 13.12.2011 року;

4.2.2.машино-місця №53 (відсік №3), площею 18,40 кв.м., розташованого в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 ;

4.2.3. 37/100 частини групи нежитлових приміщень №309-ОФІС площею 416,70 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_3 ;

4.2.4. автомобіля марки «Ssang Yong», моделі «Rexton RX 270 XD», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , об`єм двигуна 2696 куб.см., державний реєстраційний номер НОМЕР_38 .

5. Сторони визнають, що майно, зазначене в пункті 2 цієї Мирової угоди, набуто Позивачем та ОСОБА_4 в період їх спільного проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу і є їх спільним сумісним майном.

Позивач підтверджує, що все інше майно, крім майна зазначеного в пункті 2 цієї Мирової угоди, а саме: рухоме, нерухоме майно, доходи з майна, майнові права і обов`язки, грошові кошти, в тому числі - грошові кошти, що розміщені на будь-яких рахунках в банківських та фінансових установах, валютні цінності, цінні папери, корпоративні права, будь-які інші окремі речі, сукупність речей або майнові права, щодо яких можуть виникати цивільні права і обов`язки, набуте/придбане ОСОБА_4 в період спільного проживання з Позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не є спільним сумісним майном Позивача та ОСОБА_4 і Позивач не має претензій до Відповідача-1 та Відповідача-2 щодо цього майна.

6. Позивач підтверджує, що не має жодних заперечень щодо спадкування Відповідачем-1 та Відповідачем-2 майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , та оформлення ними прав на таке спадкове майно та зобов`язується не чинити перешкод при оформленні Відповідачем-1 та Відповідачем-2 прав на спадкове майно, у зв`язку з чим Позивач зобов`язується наступного дня після набрання законної сили ухвалою Дарницького районного суду м. Києва про затвердження цієї Мирової угоди:

6.1. Відкликати всі листи, направлені від її імені та/бо за її дорученням до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори та/або нотаріусів вказаної нотаріальної контори, які стосувалися ведення спадкової справи, відкритої щодо майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

6.2 Подати до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори письмове підтвердження відсутності будь-яких заперечень щодо спадкування Відповідачем-1 та Відповідачем-2 майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 .

7. Сторони зобов`язуються належним чином виконувати умови даної Мирової угоди в порядку та в строки, що встановлені в цій Мировій угоді. Одностороння відмова від виконання зобов`язань за даною Мировою угодою не допускається. Умови даної Мирової угоди є обов`язковими для виконання Сторонами та/або їх правонаступниками.

Сторони стверджують, що у разі належного виконання Сторонами умов цієї Мирової угоди, вони не матимуть будь-яких матеріальних та фінансових претензій одна до одної.

8. Сторони підтверджують, що при укладенні цієї Мирової угоди вони діють при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, однаково розуміють значення і умови цієї Мирової угоди та її правові наслідки, попередньо ознайомлені з нормами чинного цивільного процесуального законодавства щодо мирових угод, умови даної Мирової угоди не порушують прав та інтересів Сторін та третіх осіб, укладення даної Мирової угоди є волевиявленням Сторін і відповідає їх внутрішній волі.

9. Сторони погоджуються, що судові витрати, а також витрати на правову допомогу, понесені кожною зі Сторін в межах провадження по справі № 753/2218/19 в Дарницькому районному суді м. Києва Сторонами одна одній не відшкодовуються та покладаються виключно на Сторону, яка їх понесла.

Провадження по цивільній справі № 753/2218/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві в особі Шістнадцятої державної нотаріальної контори м. Києва, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», публічне акціонерне товариство комерційний банк «Фінансова ініціатива», публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», публічне акціонерне товариство «Фідо Банк», публічне акціонерне товариство «Юнекс Банк», публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», публічне акціонерне товариство Банк «Контракт», публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», публічне акціонерне товариство «Банк Форвард», про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю, поділ майна; та об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл - закрито. (а.с. 111-116)

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що сторони добровільно прийшли згоди про укладення мирової угоди, наслідки укладення мирової угоди сторонам роз`яснені та зрозумілі. Мирова угода не порушує прав та інтересів сторін та інших осіб.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 закрито. Постановою Верховного Суду від 24.03.2020 року ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року залишено без змін. (а.с. 117-122; 123-125)

На звернення ОСОБА_3 від 03.12.2020 року ТОВ «Світильнянське» Листом від 12.12.2020 року № 12/12-20-1 повідомило, що 17.10.2019 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 а провадження у справі закрито. Згідно ухвали суду сторони визнали спільною сумісною власністю лише те майно, вичерпний перелік якого міститься в ухвалі про затвердження мирової угоди, а також визнали право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину відповідного майна. Сторонами було залишено поза увагою обставину з приводу необхідності врегулювання між ними заборгованості ТОВ «Світильнянське» щодо поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 260 000,00 грн. Відповідно до змісту ухвали суду ОСОБА_1 підтвердила, що все інше майно, крім майна, зазначеного у п. 2 Мирової угоди, не є спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , і ОСОБА_1 не має претензій до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо цього майна. Відтак, ОСОБА_1 не набула право власності на Ѕ частину грошових коштів в сумі 1 259 500,00 грн., які було передано ОСОБА_4 . Товариству за Договором № 22/07-15 від 22.07.2015 року, тому ОСОБА_1 позбавлено можливості відступати право вимоги на такі кошти іншим особам на підставі Угоди про врегулювання заборгованості від 19.07.2018 року. Таким чином, у ТОВ «Світильнянське» відсутні правові підстави для перерахування ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 629 750,00 грн. (а.с. 42-43; 45-46)

22.12.2020 року на підставі Листа ТОВ «Світильнянське» від 12.12.2020 року № 12/12-20-1, ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 із письмовою вимогою про розірвання Угоди від 19.07.2018 року та про повернення ОСОБА_3 впродовж 10-ти календарних днів з дня отримання цього Листа грошових коштів у сумі 629 750,00 грн. (а.с. 49-50)

Згідно положень статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У вказаному висновку Верховний Суд звертається до правової позиції, що викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/22259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/22454/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17 від 02.10.2018 у справі № 910/21033/17 від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 19.02.2019 у справі № 910/4427/18, від 03.12.2019 у справі № 910/5001/19, від 10.12.2019 у справі № 926/1557/18.

Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. (постанова Верховного Суду від 29.01.2020 року у Справі № 920/221/19; постанова Верховного Суду від 01.04.2020 року у Справі № 206/1676/16-ц)

Частини перша - друга статті 11 Цивільного кодексу України передбачають, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа зобов`язана повернути безпідставно придбане або безпідставно збережене майно. Такий же обов`язок виникає, коли підстава, на якій придбане майно, згодом відпала. Таким чином, стаття 1212 Цивільного кодексу України не ставить обов`язок повернути безпідставно придбане чи збережене майно в залежність від добросовісності чи недобросовісності набувача майна.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

Таким чином, Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2020 року у Справі № 910/13271/18 дійшов висновку, що після розірвання договору виникає право вимагати через суд повернення безпідставно набутого майна за розірваним договором на підставі ст. 1212 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналізуючи зібрані по справі докази, керуючись вищенаведеними нормами законодавства України, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання Угоди про врегулювання заборгованості від 19.07.2018 року, укладеної між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_3 , та про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 629 750,00 грн. на підставі статті 1212 ЦК України, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 22.07.2015 року між ТОВ «Світильнянське» та спадкодавцем ОСОБА_4 було укладено Договір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 22/07-15, за умовами якого ОСОБА_4 було надано поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 260 000,00 грн. на термін шість місяців з моменту отримання коштів.

Після смерті ОСОБА_4 рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року у справі № 753/787/16, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2018 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 22.02.2005 року до 20.09.2015, тому відповідач ОСОБА_1 , як співвласник переданих коштів звернулась до ТОВ «Світильнянське» про повернення їй Ѕ частини грошових коштів за Договором № 22/07-15 від 22.07.2015 року, та реалізуючи вказане право набуття права власності на Ѕ частину грошових коштів за Договором № 22/07-15, відповідачем 19.07.2018 року було укладено Угоду про врегулювання заборгованості, де відповідач виступила стороною «Первісного кредитора», позивач ОСОБА_3 - «Нового кредитора», а ТОВ «Світильнянське» - стороною боржника. За умовами цієї Угоди позивач ОСОБА_3 мав набути право вимоги до ТОВ «Світильнянське» на Ѕ частину коштів за Договором № 22/07-15 від 22.07.2015 року, сплативши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 629 750,00 грн. Позивачем виконано Умови Угоди та передано відповідачу вказану суму коштів у розмірі 629 750,00 грн. що підтверджено відповідною розпискою, наявною в матеріалах справи.

Однак постановою Верховного Суду від 28.11.2018 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 17.10.2019 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у вказаній справі затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а провадження у справі закрито. При цьому, виходячи із змісту мирової угоди, сторонами визначено факт спільного проживання відповідача ОСОБА_1 із ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визначено конкретний перелік сумісної власності між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також приватна власність останньої, однак ухвалою суду не зазначено жодних відомостей щодо переходу права власності на спірні кошти, які належали спадкодавцеві ОСОБА_4 , та є об`єктом Договору безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 22/07-15 від 22.07.2015 року.

Таким чином, з огляду на скасування постановою Верховного суду рішення суду, на підставі якого відповідач виступила стороною кредитора спірної Угоди від 19.07.2018 року, відступивши позивачу право грошової вимоги до боржника та отримавши Ѕ частину боргу за основним зобов`язанням (за Договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 22/07-15), - наявний факт скасування на підставі постанови Верховного Суду, якою фактично скасовано правову підставу/право набуття відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 629 750,00 грн., отриманих за спірною Угодою від 19.07.2018 року, що, відповідно, є істотним порушенням договору, з яким закон пов`язує шкоду, завдану цим порушенням, що не дозволяє позивачу ОСОБА_3 як потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні спірної Угоди, а саме: реалізувати право вимоги до ТОВ «Світильнянське» про погашення Ѕ частини боргу за Договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 22/07-15 від 22.07.2015 року.

Таким чином, наявні правові підстави для розірвання спірної Угоди від 19.07.2018 року внаслідок істотного порушення договору, яке тягне для другої сторони/позивача неможливість досягнення ним цілей цього договору і завдання матеріальної шкоди у розмірі сплачених коштів в сумі 629 750,00 грн., що має правовим наслідком повернення безпідставно набутих відповідачем коштів у порядку положення статті 1212 ЦК України, та даний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у Справі № 910/13271/18.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Світильнянське», про розірвання угоди та стягнення безпідставно набутих грошових коштів підлягає до задоволення в повному обсязі.

В порядку положення статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, тобто за вимогою немайнового та майнового характеру, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 7 205,50 грн., докази понесення позивачем інших судових витрат в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 626, 638, 651, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Світильнянське», про розірвання угоди та стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити.

Розірвати Угоду про врегулювання заборгованості від 19.07.2018 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 629 750,00 грн. та судовий збір у розмірі 7 205,50 грн., а всього на загальну суму 636 955 (шістсот тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 23 березня 2021 року.

Суддя: В.І. Галаган