Дата документу 17.03.2021 Справа № 333/8221/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/8221/13 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1051/21 Наумова І.Й.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 в особі адвоката Пшець Ю.Ю. про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих листів № 333/8221/13-ц, виданих 29.09.2014 року на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2014 року по цивільній справі № 333/8221/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 4 231,90 коп. та судові витрати у розмірі 229,40 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 01 вересня 2020 року, замінено сторону виконавчого провадження - стягувача у виконавчих листах № 333/8221/13-ц, виданих Комунарським районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2014 року з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ Фінансова компанія «Укрфінанс Груп».

У серпні 2020 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пшець Ю.Ю. звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначала, що 16.01.2014 року заочним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 231,90 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн.

29 вересня 2014 року на виконання заочного рішення Комунарського районного суду від 16.01.2014 року, було видано 2 виконавчі листи:

1. Виконавчий лист по справі № 333/8221/13-ц, провадження №2/333/228/14 від 29.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 231,90 грн., зі строком пред`явлення до 28.01.2015 року;

2. Виконавчий лист по справі № 333/8221/13-ц, провадження №2/333/228/14, від 29.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн., зі строком пред`явлення до 28.01.2015 року 28.01.2015 року.

Вищевказані виконавчі листи пред`явлено стягувачем до виконання 04.10.2016 року, проте державним виконавцем було відмовлено стягувачу у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на той час), оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Станом на день подання цієї заяви відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 333/8221/13-ц від 29.09.2014 р. - відсутні.

Згідно відповіді Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі №44217/4-18.3/34 від 30.06.2020 року надано інформацію з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, з розділу «Спецрозділ» відповідно до якого виконавчий лист від №333/8221/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПА`Г «ОТП Банк» 224,40 грн. надійшов до ВДВС 04.10.2016 року, зареєстрований у системі АСВП за ВП №52532726, але державним виконавцем було відмовлено стягувачу у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (пропуск строку пред`явлення ВД), про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, повідомляється, що виконавчий лист від №333/8221/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» 4231,90 грн. надійшов до ВДВС 04.10.2016 року, зареєстрований у системі АСВП за ВП №52532995, але державним виконавцем було відмовлено стягувачу у відкритті виконавчої о провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (пропуск строку пред`явлення ВД), про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Згідно відповіді Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі, повторно виконавчі листи на адресу ВДВС не надходили.

З вищевикладеного висновується, що строк пред`явлення виконавчих листів № 333/8221/13-ц від 28.01.2014 року до виконання сплив 28.01.2015 року.

З огляду на вищевикладене, строки пред`явлення ВД до виконання не переривалися, в даній ситуації застосовуються положення Закону України «Про виконавче провадження» № 6060-14 від 1999 року.

Згідно вищенаведеного вбачається, що виконавчі листи по справі №333/8221/13-ц 29.09.2014 року втратили чинність у зв`язку з простроченням строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Відповідно до даних з сайту Судової влади України по справі №333/8221/13-ц, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання не поновлювався.

Згідно відповіді Комунарського ВДВС, виконавчі листи на виконанні не перебували, отже строк пред`явлення їх до виконання не переривався.

Вважає, що виконавчі листи у справі № 333/8221/13-ц від 29.09.2014 року мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню, оскільки строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив 28.01.2015 року.

Крім того, зазначає, що з боку правонаступника стягувача здійснюються неправомірні та незаконні дії шляхом подання до суду заяви про заміну стягувача, з метою пред`явлення прострочених виконавчих листів до виконання.

Отже, у випадку невизнання виконавчих листів по справі №333/8221/13-ц такими, що не підлягають виконанню, існує ризик неправомірних дій з боку правонаступника стягувача щодо звернення до державного/приватного виконавця з метою стягнення заборгованості на підставі виконавчих документів, термін дії яких сплив.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд заборонити органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям приймати до виконання виконавчий лист по справі № 333/8221/13-ц, провадження № 2/333/228/14, від 29.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором від 24.12.2007 року у розмірі 4 231,90 грн. зі строком пред`явлення до 28.01.2015 року та виконавчий лист по справі № 333/8221/13-ц, провадження № 2/333/228/14, від 29.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. із строком пред`явлення до 28.01.2015 року; витребувати вказані виконавчі листи та визнати їх такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви про заборону державним та приватним виконавцям приймати до виконання виконавчі листи, видані на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2014 року по цивільній справи № 333/8221/13-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Комунарського районного суду м Запоріжжя від 22 жовтня 2020 року заяву задоволено.

Визнано виконавчий лист № 333/8221/13-ц від 29.09.2014 року, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № 204/796/07/1 від 24.12.2007 року у розмірі 4 231,90 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий лист №333/8221/13-ц від 29.09.2014 року, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн., таким, що не підлягає виконанню.

У апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі досліджені всі обставини справи. Залишилось поза увагою суду, що суд в порушення ст.433 ЦПК України позбавив товариство процесуального права звернутись до суду за захистом свого порушеного права, саме подати заяву про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Не враховано, що визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню за відсутності достатніх законних підстав на це, унеможливлює товариство як правонаступника реалізувати свої права щодо стягнення із боржника на свою користь кредитної заборгованості. Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви.

На зазначену апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - Пшець Ю.Ю подав відзив за змістом якого вказує, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на закону та узгоджуються з матеріалами справи, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані. Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, відповідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому є підстави для визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 16.01.2014 року по справі № 333/8221/13-ц, позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №204/796/07/1 від 24.12.2007р. в загальному розмірі 4 231,90 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн.

На підставі даного рішення суду, 29 вересня 2014 року позивачу, за його заявою від 19.09.2014 року були направлені два виконавчих листа: про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № 204/796/07/1 від 24.12.2007 року у розмірі 4 231,90 грн.; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрат по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн.

Строк пред`явлення виконавчих листів до вкидання зазначений - 28.01.2015 року.

Згідно відповіді Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №44217/4-18.3/34 від 30.06.2020 р., а також інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, з розділу «Спецрозділ» вищезазначені виконавчі листи №333/8221/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» судових витрат у розмірі 224,40 грн. та кредитної заборгованості у розмірі 4 231,90 грн., які зареєстровані в ЄДРВП за ВП №52532726 та ВП №52532995, надійшли до Комунарського ВДВС 04.10.2016 року, але постановою державного виконавця від 04.10.2016 р. було відмовлено стягувачу у відкритті виконавчого провадження по даним виконавчим листам на підставі п. 1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на той час), у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа. Станом на 30.06.2020 р. повторно виконавчі листи на адресу ВДВС не надходили.

06 серпня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та ТОВ «ОТП «Факторинг» було укладено договір факторингу №06082019п, на підставі якого було відступлено право вимоги за кредитним договором № 204/796/07/1 від 24.12.2007 року, який був укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , а саме, право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

19 червня 2020 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» звернулась до суду із заявою про заміну стягувача у вищезазначених виконавчих листах.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2020 р. замінено сторону виконавчого провадження - стягувача, у виконавчих листах №333/8221/13-ц, виданих Комунарським районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2014 р. по даній цивільній справі, з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «ФК «Укрфінінас Груп». Дана ухвала суду набула законної сили 01.09.2020 р.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Аналогічні положення містились в ст. 369 ЦПК України, в редакції станом на день видачі вищезазначених виконавчих листів та на момент закінчення строків для їх пред`явлення до їх виконання.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц та від 16.09.2020 р. по справі № 308/6024/14, законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині четвертій статті 369 ЦПК України. При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Встановлено, що з моменту закінчення, зазначеного у виконавчих листах, строку для їх пред`явлення наразі минуло вже п`ять років, з матеріалів даної цивільної справи вбачається, що після закінчення строку для пред`явлення вищезазначених виконавчих листів до виконання, і до теперішнього часу, стягувач, в тому числі і ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» за цими виконавчими листами не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

На теперішній час відкриті виконавчі провадження відносно боржника на виконанні у відділі не перебувають.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився;- обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

При цьому у боржника залишається право на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності (ст. 433 ЦПК України).

Таким чином, аргументи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що суд помилково визнав виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 376,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені заяви ОСОБА_1 в особі адвоката Пшець Ю.Ю. про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - відмовити.

Дата складання повної постанови 22 березня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко