Ухвала

19 березня 2021 року

м. Київ

справа № 756/2222/14

провадження № 61-18964ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Апеляційного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2020 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року у вказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року причини пропуску строку визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху, ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків. Скаржнику необхідно було надати докази на обґрунтування мотивів клопотання, або навести інші підстави для поновлення строку, зазначити прізвище, ім`я, по батькові позивача за зустрічним позовом, надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

21 січня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 надіслала клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, де зазначено прізвище, ім`я, по батькові позивача за зустрічним позовом, надано квитанцію про сплату судового збору.

Клопотання мотивоване тим, що апеляційний суд у порушення норм процесуального права не повідомив належним чином ОСОБА_1 про час та місце розгляду апеляційної скарги 11 листопада 2014 року, оскільки судова повістка на цю дату повернулась без вручення, у матеріалах справи відсутні докази про виклик у судове засідання призначене на 12 грудня 2014 року, також у матеріалах справи відсутні докази надсилання учасникам справи рішення апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги. Скаржниці необхідно було надати докази, що підтверджують надсилання або не надсилання апеляційним судом або не отримання ОСОБА_1 повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги та оскарженого судового рішення після складення його повного тексту.

12 березня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву на усунення недоліків касаційної скарги, у якій просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивує свою вимогу тим, що про час та місце розгляду апеляційної скарги відповідача не повідомлено, повідомлення про розгляд апеляційної скарги надсилалось за адресою, де вона не проживає, що підтверджує ксерокопіями матеріалів справи. Оскаржене судове рішення отримала 18 листопада 2020 року, що зазначено на копії рішення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до статті 319, частини першої статті 325 ЦПК України (чинний на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції від 02 грудня 2014 року) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення. А касаційна скарга на ці судові рішення може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (частина друга статті 325 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У пункті 14 Перехідних Положень ЦПК України (чинний на момент подання касаційної скарги) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аналіз пояснень та документів (копій матеріалів справи), наданих на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою, вказує на те, що без дослідження всіх матеріалів справи, не можна зробити висновок щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та про наявність підстав для застосування встановленого частиною третьою статті 394 ЦПК України річного строку, що зумовлює необхідність перевірки поважності причин пропущення ОСОБА_1 встановленого частиною першою статті 325 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції від 02 грудня 2014 року) двадцятиденного строку касаційного оскарження.

ОСОБА_1 отримала оскаржуване судове рішення 18 листопада 2020 року. З часу отримання копії оскарженого судового рішення для ОСОБА_1 почався перебіг двадцятиденного строку для подання касаційної скарги, який закінчився 08 грудня 2020 року (вівторок). Касаційна скарга подана відповідачкою 17 грудня 2020 року (на двадцять дев`ятий день з наступного дня після отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції), тобто з пропущенням двадцятиденного строку апеляційного оскарження. При цьому відповідачка не навела поважних причин, які би перешкоджали їй подати касаційну скаргу до 08 грудня 2020 року.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не навела поважних причин пропущення встановленого частиною першою статті 325 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції від 02 грудня 2014 року) строку апеляційного оскарження та враховуючи те, що з часу ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції і до подання касаційної скарги сплинуло шість років колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 325 (чинний станом 07грудня 2014 року), 393, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Апеляційного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат