Справа № 310/7666/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мороки С.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Бердянську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 09.02.2011 року.

Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 21.09.2020 року має заборгованість у розмірі 10388,09 грн., яка складається з наступного: 8055,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1631,46 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 551,58 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 150 грн. - нарахована пеня.

Посилаючись на ст.526,527,530,1050,1054 ЦК України, представник банку просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати.

19.01.2021 року та 02.03.2021 року до суду надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просить ь відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що вона жодних кредитних договорів з позивачем не укладала. Крім того, відповідач вважає, що згідно довідки про зміну кредитування, за якою 13.05.2019 року відбулась зміна кредитного ліміту на 0,00 грн., що свідчить про відсутність у неї перед позивачем заборгованості за тілом кредиту. Також відповідач зазначає про пропущений позивачем строк позовної давності (а.с. 82-83, 105).

08.02.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник банку посилається на обставини, аналогічні тим, що викладені у позові. Щодо посилання відповідача на пропуск позовної давності, позивач зазначив, що відповідно до правил користування, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяці дії картки. Оскільки термін дії картки 11.2021 року, а позивач звернувся до суду 19.10.2020 року, строк позовної давності не пропущено (а.с. 89-94).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі з урахуванням заперечень викладених у її письмових поясненнях (а.с. 105).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

09.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій вказав свої персональні дані, що вона ознайомлений та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердила згоду, що заява разом з Пам`яткою клієнта, умовами надання банківських послуг, тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6.1 "Умов та правил надання банківських послуг".

Одночасно пунктом 1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан та про здійснені операції по картковим рахункам.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів, по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Станом на 21.09.2020 року наявна заборгованість у розмірі 10388,09 грн., яка складається з наступного: 8055,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1631,46 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 551,58 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 150 грн. - нарахована пеня.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту.

Судом встановлено, що вказана Анкета-заява від 09.02.2011 року не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами.

На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку».

Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цьому документі, зокрема щодо розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 09.02.2011 р.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, то в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по нарахованих відсотках, пені та штрафах суд вважає за необхідне відмовити.

Вказане узгоджується і зправовими позиціями, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року по справі 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Розглядаючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії,що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Як передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналіз положень статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо умовами договору встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У такому випадку позовна давність за вимогами позивача про стягнення коштів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення коштів у повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного виконання зобов`язання.

За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платіжні погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

АТ КБ "Приватбанк" надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, при цьому довідкою про умови кредитування передбачено, що остання мала погашати кредит періодичними щомісячними платежами. Разом із тим, умовами договору також визначено кінцевий строк повного погашення кредиту, тобто строк дії кредитного ліміту (листопада 2021 року).

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1297,53 грн. (10388,09 : 8055,05 = 1,62; 2102 : 1,62 = 1297,53).

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 280-282, ст.ст. 526, 530, 549, 1054 ЦК України, суд -

У х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) заборгованість за договором б/н від 09.02.2011 року станом на 21.09.2020 року в розмірі 8055,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також судовий збір в розмірі 1297,53 грн., а всього 9352 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дві) гривні 58 (п`ятдесят вісім) копійок.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області С. М. Морока