Провадження № 2/686/1023/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021

12 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Перуна А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Панченко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа ОСОБА_3 , Хмельницьке бюро технічної інвентаризації про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію від 13.02.2019року № 45496530, прийнятого державним реєстратором Дубас Оленою Олександрівною,Хмельницьке бюро технічної інвентаризації, Хмельницька обл., про державну реєстрацію права приватної власності, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , розмір частки 1/1, об`єкта права власності реєстраційний номер: 101,квартири, загальною площею (кв.м.): 87,2, житлова площа (кв.м.): 55,1, адреса АДРЕСА_1 .

Реєстрація права власності на нерухомість за банком відбулась в процесі реалізації іпотечного застереження на нерухомість, яка виступала забезпечення виконання кредитних зобов`язань в іноземній валюті відповідно до Генерального договору про надання кредитних послуг №885/19-ГД 4 від 26.03.2008 року, додаткової угоди №885/18 РК 7 від 26.03.2008.

Квартира за адресою АДРЕСА_1 є єдиним місцем проживання позивача та її неповнолітніх дітей:доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншого житла немає.

На забезпечення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 26.03.2008 року поширюється дія мораторію за Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вимога банку про погашення заборгованості не отримувалась позивачем. Оцінка предмету іпотеки не здійснена в установленому порядку.

Зважаючи на викладене, відсутність згоди позивача на набуття права власності на квартиру відповідачем, існування мораторію на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, неотримання вимоги позивачем про погашення заборгованості, нездійснення оцінки іпотечного майна, позивач вважає свої права порушеними, а рішення від 13.02.2019року № 45496530 про державну реєстрацію права приватної власності, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , щодо квартири, загальною площею (кв.м.): 87,2, житлова площа (кв.м.): 55,1, адреса АДРЕСА_2 , кв. 37-неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зміну предмету позову та просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер 45496530 від 13.02.2019 року, що прийняте державним реєстратором Дубас Оленою Олександрівною, Хмельницьке бюро технічної інвентаризації, Хмельницька обл.., про державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , розмір частки 1/1, об`єкта права власності реєстраційний номер 101, квартира загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 55,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та запис про право власності 30264592 від 11.02.2019 року. Відповідач заявив, що процесуальним правонаступником АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк», про що винесено відповідну ухвалу судом. Відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволені позову, аргументуючи свою позицію вимушеністю дій відповідача внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань. Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати(відчужувати без згоди власника). Наявність іпотечного застереження про можливість звернення стягнення на іпотечне майно, шляхом набуття права власності банком, підтверджує згоду іпотекодавця на такий спосіб відчуження майна. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян Українии наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не розповсюджується на відносини, що склались, у зв`язку з відсутністю примусових заходів по реалізації нерухомості. Треті особи повідомлялись про час та дату судового засідання в установленому порядку. Від Хмельницького БТІ надійшла заява про розгляд справи за відсутності; у вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

26 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_6 , що змінила прізвище на ОСОБА_2 , було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 1677. Предметом даного Договору є передання в іпотеку, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 885/19-ГД 4 від 26.03.2008р. укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 87,2 кв.м., що належала позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлово- комунального господарства 13.03.2008 року, на підставі розпорядження від 14.02.2008 року № 191, право власності на яку зареєстроване Хмельницьким БТІ 13.03.2008 року на підставі Свідоцтва про право власності в електронному реєстрі прав власності за номером 22473408, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Хмельницьким БТІ № 18074862 від. 13.03.2008 року (п. 1.1 Іпотечного договору).

За адресою іпотечної квартири зареєстровані неповнолітні діти позивача ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.11.2018 року по теперішній час, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ІНФОРМАЦІЯ_3 по теперішній час., що підтверджується свідоцтвами про народження та довідками про реєстрацію місця проживання.

За Генеральним договором про надання кредитних послуг № 885/19-ГД 4 від 26.03.2008р. укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , кредитор надав позичальнику доларовий кредит в розмірі 70 000 доларів США під 13,5 % річних на строк до 05.03.2023 року.

Позичальник допустив прострочку за кредитним зобов`язанням перед банком, що мало наслідком реєстрацію права власності на нерухомість за банком в процесі реалізації іпотечного застереження на нерухомість, яка виступала забезпечення виконання кредитних зобов`язань в іноземній валюті відповідно до Генерального договору про надання кредитних послуг №885/19-ГД 4 від 26.03.2008 року, додаткової угоди №885/18 РК 7 від 26.03.2008(п.2.4. іпотечного договору).

Рішення про державну реєстрацію від 13.02.2019року № 45496530, прийняте державним реєстратором Дубас Оленою Олександрівною,Хмельницьке бюро технічної інвентаризації, Хмельницька обл., про державну реєстрацію права приватної власності, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , розмір частки 1/1, об`єкта права власності реєстраційний номер: 101,квартири, загальною площею (кв.м.): 87,2, житлова площа (кв.м.): 55,1, адреса АДРЕСА_1 .

20 квітня 2019 року позивач дізналась, що право власності на предмет іпотеки набуто АТ «Укрсоцбанк», на підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, індексний номер: 45496530 від 13.02.2019 року прийняте державним реєстратором ДубасОленою Олександрівною, Хмельницьке бюро Технічної інвентаризації, Хмельницька обл., що стало підставою звернення до суду.

Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобовязання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно.

Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 07 липня 2004 року.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуваєв іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» уведено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Отже, визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті`є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна.

Таким чином, обґрунтованим є висновок, що за наслідками прийнятого державним реєстратором Дубас Оленою Олександрівною рішення про державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , розмір частки 1/1, об`єкта права власності реєстраційний номер 101, квартира загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 55,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за відповідним застереженням в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вказані умовиводи ґрунтуються на судовій практиці, що знайшла своє відображення в постанові Верховного Суду від 2.09.2020 року, справа № 755/18777/18, що є обов`язковою для врахуваннями судами першої інстанції.

В судовому засіданні не спростовано того факту, що спірне іпотечне майно є постійним місцем проживання позивача та її неповнолітніх дітей, не доведено наявність іншого нерухомого майна, що може бути використано як місце постійного проживання. Наявність судового спору підтверджує відсутність згоди позивача на звернення стягнення на іпотечне майно.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій державного реєстратора Дубас О.О. при прийняті оскаржуваного рішення, а відповідний запис про право власності 30264592 від 11.02.2019 року порушує та обмежує право власності позивача, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, заявлений позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер 45496530 від 13.02.2019 року, що прийняте державним реєстратором Дубас Оленою Олександрівною, Хмельницьке бюро технічної інвентаризації, Хмельницька обл.., про державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , розмір частки 1/1, обєкта права власності реєстраційний номер 101, квартира загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 55,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та запис про право власності 30264592 від 11.02.2019 року.

Стягнути з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 769 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач АТ «Альфа-Банк», м.Київ, вул.В.Васильківська,100.

Треті особи: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Хмельницьке бюро технічної інвентаризації, м.Хмельницький, вул.Проскурівська,15.

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2021 року.

Суддя З.А.Чевилюк