Номер справи 623/5/21
Номер провадження 2/623/264/2021
РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2021 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - Герцова О. М.

з участю: секретаря - Рзаєвої І.С.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

04.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 37784,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що звернулася до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради із запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Ізюм вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 у справі № 520/5617/2020, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ізюмської міської ради щодо надання інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 06.04.2020 року у 5-денний строк. Внаслідок протиправних дій відповідача- позивачу ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 37784,00 грн.

ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі.

13.01.2021 року заступником Ізюмського міського голови Мацокіним В. подано відзив, а 15.02.2021 року до суду представником відповідача надано додаткові пояснення до відзиву від 13.01.2021 року на позовну заяву, де прохальна частина полягає у відмові в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд, незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 05 січня 2021 року було прийнято до розгляду цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Встановлено, що 09 квітня 2020 року до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від позивача надійшов запит від 06.04.2020 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Ізюма вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

За результатами розгляду запиту виконавчим органом Ізюмської міської ради, у відповідь на запит позивача відповідачем листом від 14.04.2020 (зареєстрований за № 1149) повідомлено ОСОБА_1 про те, що її запит направлений до управління Держгеокадастру в Ізюмському районі, у володінні якого перебуває запитувана інформація.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі № 520/5617/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ізюмської міської ради щодо надання інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 06.04.2020 року у 5-денний строк. У решті позовних вимог відмовлено.(а.с.17-23).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі № 520/5617/2020 залишено без змін.(а.с.74-78).

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 1173 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб`єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб`єктів та характері їх дій. Сферою застосування зазначеної норми є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв`язку з прийняттям зазначеними суб`єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Таким чином, сам по собі факт визнання постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020, яка набрала законної сили 19 листопада 2020, у справі № 520/5617/2020, протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ізюмської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 на інформацію свідчить про завдання особі моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню незалежно від вини виконавчого комітету органу місцевого самоврядування.

Згідно з частинами другою та третьою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (далі за текстом Постанова ВСУ) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 Постанови ВСУ визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювач а та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підтвердження завдання моральної шкоди Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради позивачем зазначено, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Також, завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що їй довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Їй, як позивачу притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого їй доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, вона була позбавлена можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою.

Крім того, їй доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на її фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити як повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота цих переживань посилюється тим, що в неї загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, з яким вона змушена додатково пояснювати чому вона стала менш привітнішою, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та ін. Також, це завдало їй страждань, як інваліду 2 групи.

Відповідно до довідки голови обласної МСЕК №2 від 24.10.2018 року до акту огляду медико- соціальною експертною комісією серія 12ААІ №128750 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з дитинства. Інвалідність встановлено безтерміново. (а.с.31-32).

Разом з тим, суд враховує поведінку відповідача, який до набрання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року законної сили не вчиняв дії, спрямовані на вручення відповіді на запит ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи душевні стаждання позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про те, що стягнення з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради на користь ОСОБА_1 500 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди буде достатньої та справедливою сатисфакцією в даному конкретному випадку.

Також, на виконання вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 908,00 гривень судового збору.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, який знаходиться за адресою: 64309, Харківська область, м. Ізюм, пл. Центральна, 1, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 гривень (п`ятсот гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, який знаходиться за адресою: 64309, Харківська область, м. Ізюм, пл. Центральна, 1, на користь держави 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) судового збору.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Герцов

Повний текст рішення складено 23 березня 2021 року.