Провадження № 2/752/2985/21
У Х В А Л А

16 лютого 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бакал Тетяни Олексіївни про визнання договору позики грошових коштів недійсним, -

в с т а н о в и в:

у провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою від 20.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.02.2021 року (а.с. 26-27).

В підготовче засідання сторони не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд надійшов до наступного.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. п. 33, 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», згідно зі статтею 8 Закону № 2453-VI ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 107 ЦПК встановлено, що всі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судами першої інстанції, якими є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди.

Також, суди повинні виходити з того, що правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом (Рішення Конституційного Суду України від 27.03.2002 року № 7-рп/2002 (справа щодо актів про обрання/призначення суддів на посади та про звільнення їх з посад); від 07.05.2002 року № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб); від 22.06.2004 року № 13-рп/2004 (справа про Дисциплінарний статут прокуратури України).

Питання про підсудність справ визначається ЦПК.

Якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Згідно п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Отже, виходячи із аналізу даних роз`яснень, віднесення позовів про визнання правочинів недійсними до підсудності за місцем проживання або місцезнаходження відповідача здійснюється, виходячи із критерію їх суб`єктивного складу.

Із матеріалів справи суд вбачає, що позивач звернувся із позовом про визнання недійсним договору позики грошових коштів, укладеного з гр. ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 п. 45 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням зазначеного, виходячи з предмету спору, його суб`єктивного складу, суд приходить до висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бакал Тетяни Олексіївни про визнання договору позики грошових коштів недійсним, підсудна Франківському районному суду м. Львова, із врахуванням вимог територіальної підсудності, що передбачені ст. 27 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

матеріали цивільної справи № 752/15919/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бакал Тетяни Олексіївни про визнання договору позики грошових коштів недійсним передати на розгляд за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова (вулиця Генерала Чупринки, 69, Львів, Львівська область, 79000).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.С. Хоменко