РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ей.», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2020 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом, на обґрунтування заявлених позовних вимог зазначивши, що 10.08.2020 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом по проїзній частині прилеглої території біля будинку 87 вул. Банківська м. Слов`янська, пошкодив шляхом наїзду автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить йому (позивачу) на праві приватної власності.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду від 21.08.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП. Згідно зі Звіту про оцінку №20-236 від 04.09.2020 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer» склала 44121,35 грн. Розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику вказаного автомобіля склав 24961,05 грн. 02.11.2020 року він за власний кошт провів ремонт автомобіля «Mitsubishi Lancer», загальна вартість якого на СТО ПП «Талісман» склала 44 400 грн. ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.», страховий поліс 200219574.

З урахуванням п.22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07 2004 року (далі Закон), ст. 1187 ЦК України вважає, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» зобов`язано відшкодувати йому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля з урахуванням фізичного зносу в розмірі матеріальної шкоди - 24961,05 грн. з вирахуванням франшизи в сумі 2000 грн., що складає 22961,05 грн. ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити йому різницю між розміром майнової шкоди та сумою страхового відшкодування із розрахунку 44400 грн. - 22961,05 грн. = 21438,95 грн., а також 900 грн. вартості проведення експертної оцінки пошкодженого майна.

Також зазначив, що він подав Заяву на страхове відшкодування 12.08.2020 року, надіславши її ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» поштою. На момент звернення до суду страхового відшкодування або відмови у виплаті він не отримав. На підставі п.п.36.2; 36.5. Закону просив стягнути з ТДВ СК «СК «Ю.Ес.Ей.» пеню за прострочення виплати страхового відшкодування з 12.11.2020 року по 11.02.2021 року в сумі 694,49 грн. Просив стягнути з відповідачів вказані суми та судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу.

Представник позивача адвокат Кочуков Д.Г. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. 18.02.2021 року в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Проти їх задоволення не заперечував. 18.02.2021 року в судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, його неявка в даному випадку не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Представник ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» в судові засідання, що призначалися на 22.01.2021 року, 11.02.2021 року, 18.02.2021 року не з`явився, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчать витяги з електронної пошти суду. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд розцінює поведінку представника ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» як ухилення від явки до суду та вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серіія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 належить на праві власності автомобіль «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2

Постановою Слов`янського міськрайонного суду від 21.08.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн. З тексту вказаної постанови вбачається, що 10.08.2020 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись заднім ходом по проїзній частині прилеглої території біля будинку 87 вул. Банківська м. Слов`янська, не впевнився що це буде безпечно та скоїв наїзд на автомобіль «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв нерухомо поруч. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 7).

ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» страховий поліс 200219574, розмір франшизи встановлено в сумі 2000 грн. (а.с. 8).

12.02.2020 року ОСОБА_1 подав Заяву на страхове відшкодування, надіславши її поштою на адресу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.», про що свідчить копія заяви, квитанція про відправлення від 123.08.2020 року (а.с. 9-10)

Таким чином встановлено, що позивач виконав вимоги статей 33 і 35 Закону України № 1961-ІУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо письмового повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду та подання заяви про страхове відшкодування. Відомостей про здійснення ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» виплати страхового відшкодування, суду не надано.

Згідно зі Звіту про оцінку №20-236 від 04.09.2020 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , склала 44121,35 грн. Розмір матеріальної шкоди, спричиненого власнику вказаного автомобіля склав 24961,05 грн. Вартість проведення експертної оцінки пошкодженого майна складає 900 грн. (а.с.11-29 )

02.11.2020 року ОСОБА_1 за свій кошт провів ремонт пошкоджень свого автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювальних робіт складає 44400 грн., про що свідчать квитанція № 60 від 24.11.2020 року та наряд замовлення ПП «Талісман» від 02.11.2020 року (а.с. 30-32)

Згідно з частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналогічні підстави відповідальності передбачені пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України.

Стаття 29 Закону зобов`язує страховика відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У даній справі, згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, дорівнюють розміру матеріальної шкоди, завданої позивачеві.

Згідно п.22.1 ст. 22 Закону

«При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи ... ».

На підставі ст. 29 зазначеного Закону:

«У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом т.з. з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством ... з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП ... до місця здійснення ремонту».

Різницю між сумою відшкодування, визначену судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП або особа, на якого, згідно закону, покладено цей відповідальність.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних норм законодавства суд набуває висновку, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» зобов`язано відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням фізичного зносу у розмірі матеріальної шкоди 24961,05 грн. за вирахуванням франшизи - 2000 грн., тобто в розмірі 22961,05 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» пені, суд вважає необґрунтованими за наступних підстав.

Згідно з ст.36.2 Закону: «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його…, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).».

Згідно зі ст. 36.5. Закону: «За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня».

Отже, вимоги п. 36.2 Закону передбачають два варіанти розгляду заяви про страхове відшкодування, одним з яких є рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, у той час, як право стягнення пені передбачено лише у разі прострочення виплати страхового відшкодування.

Враховуючи, що у недотримання вимог ст. 13,73 ЦПК України суду не надано жодного посилання на результати розгляду ТДВ «СК «Ю.Ес.Ей.» заяви ОСОБА_1 про страхове відшкодування, у суду відсутні підстави для застосування вимог ст. 36.5. Закону.

Порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, врегульовано главою 82 ЦК України, крім того, відповідні роз`яснення надано у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року N 4.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язання сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п.12.1 ст.12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до положень ст.29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України дає можливість дійти таких висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, то обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року N 4, при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено майно позивач та вартість відновлювального ремонту, якій проведено позивачем, становить 44000 коп. Обставина щодо наявності вини відповідача у скоєному ДТП встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення та, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, є такою, що не підлягає доказуванню. При цьому суд набув висновку про необхідність стягнення зі страховика шкоди в сумі 22961,05 грн., тобто невідшкодованими залишилися 21438,95 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_3 , як винної особи.

При цьому, суд зазначає, що обсяг ремонтних робіт, зазначених у акті виконаних робіт відповідає обсягу необхідних ремонтно-відновлювальних робіт у зв`язку з пошкодженнями, які було зафіксовано актом огляду колісного транспортного засобу та ОСОБА_2 не заперечувалося їх вартість та об`єми.

Однак, суд не може погодитися з позовною вимогою щодо стягнення з ОСОБА_2 вартості експертного дослідження в сумі 900 грн. з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З матеріалів справи не вбачається факт проведення страховиком експертного дослідження, так саме, які факт звернення позивачем до страхової компанії з вимогою щодо відшкодування вартості експертизи, сплаченої ним самостійно.

При цьому за ст.ст. 29, 34 36 Закону вартість експертизи повинна оплачуватися страховою компанію.

Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання про наявність підстав для покладання обов`язку щодо відшкодування вартості експертизи на відповідача та відмовляє у задоволенні даної вимоги.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 3, ч.8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Кочуковим Д.Г. 11.08.2020 року було укладено Договір про надання правничої допомоги щодо захисту інтересів останнього у даному спорі. Суду надано акти виконаних адвокатом послуг на загальну суму 7 000 грн. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення сума судових витрат, пов`язаних з оплатою правочинної допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: з ОСОБА_2 3262,84 грн; з ТОВ «СК «Ю.Ес.Ей.» - 3494,56 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача суму судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з ОСОБА_2 - 391,6 грн.; з ТОВ «СК «Ю.Ес.Ей.»- 419 грн.

Керуючись ст. ст.2, 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ей.», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду у розмірі 21438,95 грн., судовий збір в сумі 391,6 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3262,84 грн.

Стягнути з Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ей.» 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 4, корпус 6-а, на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 22961,05 грн., судовий збір в сумі 419 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3494,56 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков