ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4497/21 Справа № 205/4508/13-ц Головуючий у першій інстанції: Басова Н. В. Суддя-доповідач: Свистунова О. В.
УХВАЛА

19 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Красвітна Т.П., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

За наслідками автоматичного розподілу справ між суддями від від 12.03.2021 року колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді Свистунової О.В. та суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А. розподілена цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід, зважаючи на наступне.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року у цивільній справі №205/6291/13-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у м. Дніпрі Дніпропетровської області, Управління Держгеокадатру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, правонаступниками яких є ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Дніпровської міської ради, виконкому Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання частково незаконним та скасування рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 17 червня 1999 року №1313 в частині передачі земельної ділянки 0,0815 га за адресою АДРЕСА_1 в приватну власність ОСОБА_4 ; визнання недійсним державного акту ІY-ДП 053362 Д №018305 від 23 липня 1999 року, виданого Дніпропетровської міською радою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та скасування його; визнання частково незаконним та скасування рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 20 серпня 1998 року №1651 в частині передачі земельної ділянки 0,0900 га за адресою АДРЕСА_1 в приватну власність ОСОБА_1 ; визнання недійсним державного акту серія ДП 053362 Д №018306 від 16 жовтня 1998 року, виданого Дніпропетровською міською радою на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та скасування його державної реєстрації; скасування державної реєстрації в Поземельній книзі про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок від 13 грудня 2013 року №798, що посвідчений приватним нотаріусом Нугаєвою О.В., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та скасування в Єдиному державному реєстрі реєстрацію об`єктів №01 та №01 (а.с.159-165 т.2).

31 березня 2020 року Дніпровським апеляційним судом у складі головуючого судді Красвітної Т.П. та суддів Свистунової О.В., Варенко О.П., ухвалено судове рішення в цивільній справі №205/6291/13-ц, яким апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року залишено без змін (а.с.159-165 т.2).

Зазначена вище постанова апеляційного суду набрала законної сили 31 березня 2020 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року по справі №205/4508/13-ц відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 815 кв.м., кадастровий номер :08:327:0034 та кадастровий номер :08:327:0033, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, кадастровий номер :08:327:0032 та кадастровий номер :08:327:0031, площею 900 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 відновити межу між земельними ділянками домоволодіння АДРЕСА_1 та домоволодіння АДРЕСА_1 , яка існувала до 06.04.2013 року, зобов`язавши його демонтувати і перенести за свій рахунок встановлений паркан на відстань згідно Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку (серія ІV-ДП № 053362 Д* №018305 код ДЗК 81342014 від 23.07.1999 року); усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 634 кв.м. навколо житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 відновити межу між земельними ділянками домоволодіння АДРЕСА_1 та домоволодіння АДРЕСА_1 , яка існувала до 06.04.2013 року, зобов`язавши його демонтувати і перенести за свій рахунок встановлений паркан на відстань згідно технічного паспорту від 26.05.2000 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у своєму рішенні від 30.09.2014 року апеляційний суд Дніпропетровської області у справі №185/11739/13 (22ц-774/5758/14) за позовом між тими ж сторонами про той же предмет спору дійшов висновку про те, що про порушення своїх прав позивач дізнався не пізніше 03.10.2008 року. Однак позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпоктеки лише 23 серпня 2019 року, тобто з пропуском трирічного строку.

Проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог встановлено, що спірні правовідносини у справі №205/4508/13-цта у даній справі стосуються питання порядку користування земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

Крім того, обставини встановлені у постанові Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року стали преюдиційними при ухваленні рішення у даній справі №205/4508/13-ц, яке оскаржується ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частини 1 статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 41 ЦПК України визначено, що у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що предметом розгляду даної справи №205/4508/13-ц є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за адресою по АДРЕСА_1 та відновлення меж між земельними ділянками домоволодіння АДРЕСА_1 та домоволодіння АДРЕСА_2 , а суддя Красвітна Т.П. приймала участь у вирішенні справи №205/6291/13-ц за позовом між тими ж сторонами щодо тієї ж межі між зазначеними вище земельними ділянками; зважаючи, що при розгляді цивільної справи №205/6291/13-ц було надано оцінку доказам; враховуючи необхідність виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, - вважаю за необхідне взяти самовідвід.

Керуючись ст. ст. 36-39 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Взяти самовідвід по цивільній справі №205/4508/13-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.П. Красвітна