1Справа № 335/2829/21 2-о/335/52/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107Б, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якому визначити тимчасові обмеження її прав відносно ОСОБА_1 строком на 6 місяців, а саме: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 проживає в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_2 разом із чоловіком. Вказана квартира належить їй на праві власності. З січня 2020 р. ОСОБА_2 , яка є її рідною донькою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , періодично приходить за місцем проживання заявниці, та вчиняє домашнє насильство відносно неї. Неодноразово викликався наряд патрульної поліції та складені термінові заборонні приписи відносно ОСОБА_2 , а також протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. 29.04.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було розглянуто адміністративні матеріали та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 23.01.2021 відносно ОСОБА_2 було складено черговий терміновий заборонний припис, який також було порушено. Протягом 2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя були розглянуті адміністративні провадження № 335/3606/20, № 335/10390/20, № 335/10391/20 відносно ОСОБА_2 , однак були закриті у зв`язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 продовжує вчиняти відносно заявниці домашнє насильство, що полягає у психологічному тиску з її боку.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 19.03.2021 о 14:45 год.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні заяви наполягає.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин суд вважав за можливе розглянути заяву за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в ст. 1 надає наступні визначення:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно зі ст. 2 предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя; колишнє подружжя; та ін..

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків.

Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є: 1) запобігання домашньому насильству; 2) ефективне реагування на факти домашнього насильства шляхом запровадження механізму взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; 3) надання допомоги та захисту постраждалим особам, забезпечення відшкодування шкоди, завданої домашнім насильством; 4) належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (ст. 5 цього Закону).

В порядку визначному ст. 26 цього Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За заявою осіб, визначених ч. 1 цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з ч. 4 цієї статті.

Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванівка Новохоперського району Воронезької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 21.01.2000 Орджонікідзевським РВУМВС України в Запорізькій області (а.с. 4).

Як випливає зі змісту листа Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Запорізькій області від 16.02.2021 № 7аз/13/03-2021, згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» 11.02.2021 о 08:41 год. до відділу служби «102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_2 донька, яка стоїть на обліку в психіатричній лікарні знущається над заявником, поводить себе неадекватно та агресивно. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції за № 3710 (а.с. 5).

01.10.2020 інспектором УПП в Запорізькій області ДПП було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , яким встановлено на строк з 01.10.2020 по 11.10.2020 зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , на заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи а також в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 13).

17.01.2020 інспектором УПП в Запорізькій області ДПП було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , яким встановлено на строк з 17.01.2020 по 27.01.2020 зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , на заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи а також в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 15).

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 (справа № 335/3605/20 3/335/998/2020) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

За змістом вказаної постанови 24.04.2020 о 09-00 годині ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно мати, а саме, вимагала гроші, ображала, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 27.04.2020 о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , порушила вимоги термінового заборонного припису, серії АА № 032843 від 24.04.2020, а саме перебувала в місці проживання постраждалої особи, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вказані справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження (а.с. 6-7).

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2021 (справа № 335/10390/20 3/335/401/2021) закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с. 8-9).

Зазначеною постановою суду встановлено, що ОСОБА_2 01.10.2020 о 16:00 годинні, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері, а саме: кричала на матір та висловлювалася нецензурною лайкою.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2021 (справа № 335/10391/20 3/335/402/2021) закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с. 10-11).

Зазначеною постановою суду встановлено, що ОСОБА_2 01.10.2020 о 20:30 годинні, порушила вимоги термінового заборонного припису серії АА 156099 від 01.10.2020 о 18 год. 10 хв., винесений терміном на 10 діб за усіма пунктами заборони, а саме: прийшла за адресою мешкання її матері гр. ОСОБА_1 , по АДРЕСА_2 , почала висловлюватися нецензурною лайкою, кричати.

23.01.2021 інспектором УПП в Запорізькій області ДПП було видано черговий терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , яким встановлено обмеження на строк з 23.01.2021 по 28.01.2021 на заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , а також в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 12).

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних належних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Зважаючи на вказані докази, є об`єктивні підстави вважати, що вчинення ОСОБА_2 насильства в сім`ї, носить систематичний характер, існували та існують і надалі ризики можливого продовження таких дій. Із вказаних доказів випливає, що сварки, сутички та конфлікти між учасниками справи тривають.

Про серйозність сприйняття фактів домашнього насильства; переживання з приводу можливих повторень таких; важкі наслідки спричинені цим та бажання заявниці попередити такі та захистити від таких себе, свідчать наведені вище докази та звернення ОСОБА_1 до суду та правоохоронних органів.

Під час розгляду справи «Беваква та С. проти Болгарії» у рішенні від 12.09.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоч основним об`єктом статті 8 Конвенції є захист фізичних осіб від свавілля державних органів, додатковими об`єктами можуть бути і позитивні зобов`язання, що проявляються в ефективній «повазі» до приватного та сімейного життя і такі зобов`язання можуть включати в себе застосування заходів з врегулювання відносин між фізичними особами. Діти та інші вразливі особи мають право на ефективний захист (§64).

Суд також наголосив, що концепція приватного життя включає в себе фізичну та психологічну недоторканість людини. Окрім цього, позитивні зобов`язання державних органів в аспекті забезпечення прав, передбачених статтями 2 та 3 Конвенції, а в окремих випадках статтею 8 самостійно або у поєднанні зі статтею 3, можуть включати обов`язок встановлювати та застосовувати на практиці відповідне законодавство, що дозволяє захистити проти насильницьких актів з боку фізичних осіб (§65).

Дослідженням наданих заявником доказів встановлено, що доводи заяви знайшли своє підтвердження, оскільки наявність конфлікту між сторонами, що мало наслідком звернення заявниці із заявами до поліції, відсутність бажання примирення у постраждалої від домашнього насильства, дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем її проживання.

На переконання суду, вказані докази в своїй сукупності підтверджують факт тривалого психологічного насильства в сім`ї, а також зважаючи на неодноразовість вчинення такої поведінки, суд вважає, що вказані докази свідчать про те, що вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства в сім`ї щодо заявниці має місце тривалий час і вважає, що існували та існують і надалі ризики можливого продовження таких дій ОСОБА_2 , а також можливої ескалації такого насильства.

Визначаючи види заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків обмежувальним приписом, суд враховує обставини справи, тривалість неприязних стосунків.

За змістом ч. 7 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Щодо повнолітніх осіб такі обмеження відсутні.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд, з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім`ї вважає необхідним видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника строком на три місяці та покладення на неї обов`язків, передбачених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 265, 350-6 ЦПК України, ст. 1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати строком на 3 (три) місяці обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким заборонити їй перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити наближатися на відстань ближче 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Про видачу обмежувального припису повідомити Відділ поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району та Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення складено в повному обсязі 19.03.2021.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.П. Соболєва