Справа № 366/2360/21
Провадження № 2/366/654/21
РІШЕННЯ
іменем України

28 грудня 2021 року Іванківський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Гончарука О.П.,
при секретарі Онищенко В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог: Служба у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог: Служба у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26 листопада 2005 року з ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який рішенням Іванківського районного суду Київської області від 02 листопада 2010 року розірвано. В цьому шлюбі в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що після розірвання шлюбу донька проживають з нею та знаходиться на її утриманні, а батько дитини ОСОБА_2 , не бажає виховувати та утримувати доньку. Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, по вихованню та утриманню доньки, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям дитини, не бажає з нею спілкуватись та приймати участь у її вихованні.
Враховуючи вищевикладене та покликаючись на ст.ст. 164, 165 СК України, просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 24 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
Станом на 28 грудня 2021 року відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України, звернувся до суду з заявою про визнання позову.
Представник Служби у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України, в матеріалах справи міститься висновок Служби у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про можливість позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 .
Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд зауважує, що визнання позову у даному випадку не суперечить інтересам сторін.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання і у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу з 26 листопада 2005 року, який був розірвано рішенням Іванківського районного суду Київської області від 02 листопада 2010 року /а.с.7/.
Від шлюбу сторони мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) /а.с.4/.
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила ім`я на ОСОБА_5 , про що 12 вересня 2020 року зроблено відповідний актовий запис№5 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) /а.с.5/.
11 листопада 2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис №120. Прізвище після реєстрації шлюбу дружині присвоєно ОСОБА_8 /а.с.6/.
Відповідно до довідки про склад сім`ї №734 від 10.08.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 , який знаходиться на балансі Комунального підприємства Іванківської селищної ради «ВУДКГ», сім`я складається з трьох чоловік: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.9/.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є доцільним та в інтересах неповнолітньої дитини, оскільки відповідач повністю відсторонився від виховання та матеріального забезпечення дітей.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суду надано довідку відповідно до якої ОСОБА_1 працює у військовій частині НОМЕР_3 з 20.04.2020 року (наказ №74 від 15.04.2020) на посаді медичної сестри відділення реабілітації пацієнтів з ампутованими кінцівками та інвалідів /а.с.10/.
Згідно довідки про заборгованість по сплаті аліментів №22381848 від 28.07.2021р. вбачається, що в Іванківському ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМУ (М.Київ) на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №2-1939 від 02.11.2010р. Іванківського районного суду Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 400,0 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.08.2021р. становить 32635,10 грн. /а.с.14/.
ОСОБА_5 являється студенткою 1 курсу денної форми навчання ВСП «Київський фаховий коледж морського і річкового флоту та транспортних технологій ДУІТ» за спеціальністю 081 «Право» (наказ №31-05-431/с від 28.07.2021 року) за контрактом /а.с.15/.
Постановою Іванківського районного суду Київської області від 17.08.2021р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340,0 грн. Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вбачається, що останній висловлювався нецензурною лайкою на адресу дитини ОСОБА_5 /а.с.19/
Згідно ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині вимог про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки. Крім того, відповідач визнав позовні вимоги, та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки.
Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Позивач просила судові витрати залишити за нею.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог: Служба у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 31.12.2021 року.

Суддя: О.П. Гончарук