Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1564/20

Номер провадження: 2-о/511/1/21

23 березня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

присяжних - Андронович П.С., Жарковської Н.О.,

секретаря судового засідання - Кирилової І.В.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (Дачненська об`єднана територіальна громада з центром у селі Дачне) про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою, в якій просила визнати недієздатним свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стверджуючи, що він страждає на психічне захворюванням та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є її сином та являється інвалідом першої "А" групи інвалідності з дитинства, інвалідність встановлено безстроково. Вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 з чоловіком та сином. Оскільки син хворий та потребує постійного стороннього догляду, окрім неї більше нікому доглядати його. В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він не змозі працювати, не усвідомлює своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, а відтак є необхідність у вирішенні питання про визнання його недієздатним. Зазначене стало приводом для звернення до суду з названою заявою.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що її син є інвалідом першої "А" групи інвалідності з дитинства, інвалідність встановлено безстроково. Її син внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не усвідомлює своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Вона сама піклується та доглядає за сином.

ОСОБА_2 був присутнім в судовому засіданні, але на питання не реагував.

Представник заінтересованої особи: орган опіки та піклування Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (Дачненська об`єднана територіальна громада з центром у селі Дачне) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначили, що з вимогами заявниці ОСОБА_1 про визнання її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним ознайомлені та просили справу розглядати у відсутність їх представника. ( а.с.47, 77).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення заявника, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України).

Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Судом встановлено, що згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 18.09.2000 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України. (а.с.20); одружена з громадянином України ОСОБА_3 (батьком ОСОБА_2 ) з 19.06.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.22-24); на утриманні має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда першої групи «А» з дитинства, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою до акту огляду медико соціальною експертною комісією(а.с.4-8); проживає з чоловіком ОСОБА_3 та сином ОСОБА_2 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується, довідкою Єгорівської сільської ради; Актом обстеження житлово побутових умов проживання; Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом; технічним паспортом на житловий будинок; довідкою про відсутність у ОСОБА_3 земельних ділянок; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно; (а.с.9-19).

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.09.2020 року з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 у справі було призначено судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку № 467 від 07.10.2020 року Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Важкої розумової відсталості резідуальноорганічного генезу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F72.08 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.47-49).

Стаття 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Заявник також просять призначити її опікуном над сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.2).

Заінтересована особа не заперечує проти призначення заявника ОСОБА_1 опікуном над її сином ОСОБА_2 , що було підтверджено наданою письмовою заявою. Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено.

За таких обставин в інтересах ОСОБА_2 суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявника ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 14 жовтня 2010 року (справа «Щокін проти України» зазначив, що відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Також суд звертає увагу, що приписами ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Судовий збір сплачено заявником в повному обсязі при звернені з заявою до суду.

Керуючись ст.ст. 81,259,263-265,293ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (Дачненська об`єднана територіальна громада з центром у селі Дачне) про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки- задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ) уродженця м. Одеси - недієздатним.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ) опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси.

Встановити строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.

Роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше п`ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Іванова

Присяжні: Андронович П.С.,

Жарковська Н.О.,