Справа № 211/978/21
Провадження № 2/211/1444/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 березня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ткаченко С.В.,

при секретарі: Польчик Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

за відсутності відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , вказавши, що є вона є власником вказаної квартири, у якій є зареєстрованим її товариш ОСОБА_2 (відповідач по справі).

З 19.02.2019 року відповідач не проживає за вказаною адресою , даним житлом не цікавиться, його речей у квартирі не має, комунальні платежі не сплачує. Відповідач добровільно покинув житло та виїхав до Росії.

Перешкод у проживанні відповідача вона не чинила, але його реєстрація у квартирі не дає їй можливості оформити субсидію, у зв`язку із чим змушена звертатися до суду визнати відповідача таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу 1 / 2 частки житлового будинку з господарчими спорудами та земельної ділянки від 12.11.2016 року належить 1/ 2 частина житлового будинку з господарчими спорудами та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається з квартири під № 2 (а.с. 10-12).

Згідно довідки про склад сім`ї від 11.01.2021 року виданої керуючим справами виконкому Довгинцівської районної у місті ради (а.с. 5) за вказаною адресою є зареєстрованим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач по справі).

В матеріалах справи міститься Акт складений сусідами по вул. Тягова підстанція м. Кривого Рогу ( а.с. 6), із змісту якого випливає, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.02.2019 року по теперішній час.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , кожний окремо підтвердили факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , більше двох років.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наявність реєстрації відповідача ОСОБА_2 у вказаному житлі позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Отже суд дійшов висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які понесла позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 12,13,19, 76-81, 141,258- 259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко