ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Вареник К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» (ННЦ ХФТІ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на балансі позивача знаходиться гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1
На підставі спільного рішення адміністрації ННЦ ХФІТ та профспілкого комітету (ордер від 02.06.2009 року № 953 серія М-6) ОСОБА_1 поселена в гуртожиток в кімнаті № НОМЕР_1 .
Вказує, що згідно Акту про проживання від 01.09.2020 відповідач фактично проживає в Гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_2 разом та згідно довідки з місця проживання про склад родини від 04.08.2009 року відповідач була прописана в Гуртожитку.
Відповідач працював в ННЦ ХФТІ з 14.01.2002 року по 14.01.2020 року на посаді комірника. Звільнена за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України (Наказ від 14.01.2020 року № 28).
Договори про надання всіх комунальних послуг, а саме Комунальними підприємствами «Харківводоконал», «Харківобленерго», «Теплові мережі», на гуртожиток за адресою : м. Харків, вул.. Ак. Волкова, 6, укладені саме з позивачем, а не з мешканцями гуртожитку як отримувачами цих послуг.
Відповідно до вказаних договорів саме позивач розраховується за надані в гуртожитку комунальні послуги, а для мешканців гуртожитку позивач є надавачем послуг, та має право на відшкодування вартості за ці послуги.
Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно здійснював електропостачання, водопостачання та надання інших послуг, що підтверджуються договорами з постачальними організаціями.
Відповідно до Положення про користування гуртожитками ННЦ ХФТІ затвердженого наказом генерального директора від 07.10.2019 № 409 особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.
В порушення вимог чинного законодавства відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував зобов`язання щодо оплати житлово- комунальних послуг.
Відповідачка повідомлялась про необхідність погасити заборгованість, а також про те, що у разі її непогашення у добровільному порядку позивач буде змушений звернутися до суду з метою примусового стягнення заборгованості.
На сьогоднішній день заборгованість відповідачкою сплачена не була, на підставі чого представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подала заяву про слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлялись за місцем реєстрації .
Частиною 1 ст.131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилась у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідачкою не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
На балансі Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Волкова (П.Морозова), 6.
Гуртожиток знаходиться у віданні Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут», жила площа в ньому надається працівникам в порядку черговості на підставі спільного рішення Первинної профспілкової організації і адміністрації ННЦ ХФТІ, для вселення видається ордер, який є підставою для вселення на надану жилу площу.
На підставі спільного рішення адміністрації ННЦ ХФІТ та профспілкового комітету (ордер від 02.06. 2009 № 953 серія М-6) ОСОБА_1 поселена в гуртожиток в кімнату № НОМЕР_1 . (а.с.8).
Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації, за адресою АДРЕСА_3 , зареєстрована та проживає: ОСОБА_1 , 1972 року народження з 04.08.2009 року (а.с.9).
Відповідно до Довідки відділу кадрів від 11.09.2020 року № 490 відповідачка ОСОБА_1 , працювала в ННЦ ХФТІ на посаді комірника з 19.12.2002 по 14.01.2020, звільнена з посади за угодою сторін відповідно до наказу №28 від 14.01.2020 (а.с.13).
Згідно Положенням про користування гуртожитками ННЦ ХФТІ, затвердженого наказом генерального директора від 07.10.2019 № 409 особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.
Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 року № 2189-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Тарифи за користування житловою площею у Гуртожитках ННЦ ХФТІ вводяться Наказами НННЦ ХФТІ на підставі Рішень Виконавчого комітету Харківської міської ради.
Відповідно до ст. ст. 66, 67 Житлового кодексу України розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 цього закону встановлені строки виконання зобов`язання.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В порушення вимог чинного законодавства відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі виконували зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг.
В порушення вимог ЦК України і Положення про користування гуртожитками ННЦ ХФТІ, довгий час оплата відповідачами за користування жилою площею і за комунальні послуги (оплата за користування жилою площею, водовідведення, водопостачання, електропостачання, природний газ, теплова енергія (гаряча вода), теплова енергія (опалення) не проводилась.
Доказів того, що послуги відповідачці не надавались, що вона не користувалась наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.
Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має.
Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом.
За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги ННЦ ХФТІ про стягнення з відповідачів заборгованості за комунальні послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню
Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст..2, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 223, 263, 265, 280, 282 ЦПК України, ст.509, 525, 526, 541, 543, 610, 638, 639, 624 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, суд -
Позовні вимоги Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» (ННЦХФТІ) - задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.
Суддя Шаренко С.Л.