Провадження № 2/760/3183/21
Справа № 760/2336/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючої-судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши в приміщені суду у порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа: директор Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Боженков Євген Володимирович про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа: директор Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Боженков Євген Володимирович про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

18.10.2019 представника позивача звернувся до суду з клопотанням про призначення експертизи та просить:

призначити судову технічну експертизу всіх аркушів додатку до наказу № 603 від 26.10.2017, які названі «Відомості, щодо попередження осіб про зміни в організації виробництва і праці, істотних умов праці у відповідності до постанов правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 № 47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України», від 10.10.2017 № 50 «Про затвердження структури органів Фонду соціального страхування України», від 10.10.2017 № 51 «Про затвердження схеми посадових окладів працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та її робочих органів», від 10.10.2017 № 52 «Про внесення змін до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України», які вводяться в дію 01.01.2018 та про можливе майбутнє звільнення».

В обгрунтування клопотання вказано, що основним документом, на який відповідач посилається, обґрунтовуючи свої заперечення щодо позовних вимог позивача, є Наказ відповідача № 603 від 26.10.2017 « Про зміни в організації виробництва і праці» та додаток до нього.

Зазначено, що позивач заперечує в додатку до наказу наявність тексту над таблицею та під таблицею, на момент проставляння нею підпису у таблиці, та вважає, що тексти над таблицею та під нею були додруковані вже після проставляння позивачкою підпису.

Просить суд звернути увагу, що у розпорядженні позивача наявна копія всіх аркушів документу, який відповідач називає додатком до Наказу № 603 та вважає відомостями щодо попередження працівників про можливе майбутнє звільнення, копія отримана позивачкою від іншого працівника відповідача.

Посилається на те, що є спірним питання чи мав документ, який відповідач називає додатком до Наказу від 26.10.2017 №603, на момент проставлення позивачем та іншими працівниками підпису у таблиці цього документу текст, який починається зі слів «Відомості ....» над таблицями, та текст, який починається зі слів «Примітка...» під таблицями.

З огляду на викладене просить призначити у справі судову технічну експертизу.

05.02.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення проти клопотання про призначення експертизи.

В обгрунтування зазначено, що Фондом надано докази того, що позивач 26.10.2017 персонально попереджена за 2 місяці про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням 01.01.2018 чисельності та штату працівників виконавчої дирекції Фонду, про це свідчить підпис позивача у відомостях щодо попередження відповідно до п. 3.1 наказу виконавчої дирекції Фонду від 26.10.2017 № «Про зміни в організації виробництва і праці» за п. 5.1 цих відомостей.

Вказано, що підпис позивача із власноручним зазначенням дати 26.10.2017 у відомостях до наказу виконавчої дирекції Фонду від 26.10.2017 № 603 «Про зміни в організації виробництва і праці», знаходиться на бланку за п. 5.1 (відділ обліку, аналізу та планування доходів управління обліку страхувальників та доходів).

Представник Фонду посилається на те, що перелік питань, запропонованих поставити на вирішення експертам, не мають значення для вирішення справи по суті, оскільки відповіді на такі питання стосуватимуться питань оформлення бланку, однак не спростовуватимуть факт наявності підпису позивача, проставленого нею особисто (власноручно) 26.10.2017.

Також просить суд звернути увагу, що поставлені у клопотанні представника позивача питання стосуються обставин щодо дотримання роботодавцем процедури звільнення працівника та відносяться законом до компетенції суду.

При цьому, установлення факту і способу унесення змін відомостей, що є основним завданням технічної експертизи документа, до предмета доказування у справі за позовом не входять.

У запереченнях вказано, що клопотання є необґрунтованим та суперечить нормам ст. 76,77,102 та 103 ЦПК України, адже об`єкт дослідження - відомість, щодо попередження осіб про зміни в організації виробництва і праці є додатком діючого та неоскаржуваного ні позивачем, ні будь-ким іншим наказу виконавчої дирекції Фонду від 26.10.2017 №603 «Про зміни в організації виробництва і праці».

Зазначено, що обставини щодо дотримання Фондом вимог ч. 1 ст. 492 КЗпП України про персональне попередження працівників виконавчої дирекції Фонду (в тому числі Позивачки) про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці встановлені постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №753/1297/18, провадження №61- 3430св19.

З огляду на викладене просить у задоволенні клопотання відмовити.

28.01.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Щодо призначення у справі судової технічної експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За правилами ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що проведення судової технічної експертизи з зазначених в клопотанні питань є недоцільним, оскільки встановлення факту і способу внесення змін до відомостей документа, що є основним завданням технічної експертизи, до предмета доказування у даній справі за позовом не входять.

Виходячи з наведеного, врахувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, зміст клопотання про призначення судової технічної експертизи, питання, які представник позивача просить поставити перед експертом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судової технічної експертизи у даній справі.

Суд вважає за необхідне перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки не вбачає за можливе розглядати справу в порядку загального позовного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з положення ч. 6 ст. 19 ЦПК України, дана справа є малозначною.

Частиною 5 цієї статті також встановлено, що умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Отже, імперативною нормою визначено, що для розгляду такої категорії справ, зокрема, які є малозначними, призначене тільки спрощене позовне провадження.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 277 цього Кодексу питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Між тим, слід звернути увагу, що Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй ухвалі від 14 березня 2018 року по справі №127/22669/17 висловив позицію, що, враховуючи положення ст.19 ЦПК в структурі законодавчого акту, які розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

При цьому, за змістом правил п.1 ч.6 ст.19 ЦПК справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та того предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Таким чином, загальні положення ЦПК, що містяться в ст.19 ЦПК України, необхідно застосовувати судам незалежно від стадії розгляду справи, якщо інше не передбачено відповідними статтями Кодексу, котрі регулюють особливості розгляду справи на певній стадії. Тобто, визнати справу малозначною може не тільки суд апеляційної та/або касаційної інстанції, але й суд першої інстанції.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закінчити підготовче засідання, здійснивши перехід з розгляду справи в порядку загального позовного провадження до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Керуючись ст.ст. 19, 197, 198, 200, 274-279, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача - ОСОБА_2 про призначення у справі судової технічної експертизи - відмовити.

Закрити підготовче провадження та перейти до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа: директор Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Боженков Євген Володимирович про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: