Справа № 310/9393/20
2/310/915/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.12.2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.05.2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було винесено ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання спільної дитини у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день розмір стягнутих за рішенням суду аліментів є недостатнім для задоволення потреб дитини, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, та освіту, що тягне відповідну зміну її матеріального становища, крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Позивач зазначила, що змінився її матеріальних стан, оскільки жодних видів допомоги вона не отримує, крім аліментів. З 2019 року вона разом з дитиною проживає в орендованій квартирі за адресою : АДРЕСА_1 . На даний час дитина має певні проблеми зі здоров`ям: має місце погіршення зору, внаслідок чого лікарем призначено курсу лікування за результатами якого буде вирішуватися питання про необхідність призначення носіння окулярів, у дитини є проблеми з осанкою, для вирішення яких лікарем призначений курс ЛФК, плавання, необхідність носіння індивідуальних ортопедичних устілок. Фінансовий стан відповідача, у порівнянні з 2016 роком також змінився, з соціальних мереж їй відомо, що останній займається будівельними роботами та отримує достатній дохід, але точний розмір їй не відомий. Позивач зазначила, що до листопада 2020 року відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої на 31.10.2020 року становив 15129,50 грн., яка була повністю погашена 23.11.2020 року. Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення збільшеного розміру аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник подала до суду заяву, у якій уточнила позовні вимоги, а саме просила збільшити розмір аліментів з 600 грн. до 2200,00 грн., та розгляд справи провести за її відсутності та за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки згодний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2200,00 грн., також просив розгляд справи провести без його участі.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.05.2013 року (а.с.6) видно, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто позивач та відповідач по даній справі.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.12.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 5).

17.05.2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено рішення, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7).

Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України встановлено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру та у разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що на час розгляду справи ОСОБА_3 виповнилося 7 років.

Суд вважає встановленим факт погіршення матеріального стану позивача виходячи з наступного.

Стаття 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» визначає, що прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не працює, жодних доходів не має та не отримує жоден вид допомоги, що також підтверджується матеріалами справи(а.с. 12-13, 14,15,16).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач працює неофіційно та має дохід, інших утриманців, стягнень по виконавчим листам, обмеженості у можливості отримувати доходи за станом здоров`я та сплати аліментів у більшому розмірі, не має.

Так, вартісна величина, достатня для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб дитини з часу прийняття рішення про стягнення аліментів збільшився, що призвело до необхідності збільшення позивачем витрат на утримання дитини, яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні, порівняно з необхідністю таких витрат на день винесення Бердянським міськрайонним судом Запорізької області рішення 17.05.2016 року. Таким чином, судом встановлено, що має місце збільшення витрат ОСОБА_1 на утримання дитини, а відповідно і погіршення її фінансового стану.

Враховуючи, що з часу стягнення аліментів збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, з метою забезпечення належного матеріального утримання дитини, а також її нормального фізіологічного розвитку розмір аліментів, присуджений згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.05.2016 року підлягає збільшенню. При цьому суд також враховує, що матеріальний стан ОСОБА_1 погіршився, а відповідач інших утриманців не має, є працездатним, та, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття.

Із наданої медичної документації (а.с.7-19,41-42) вбачається, що дитина хворіє, тому суд враховує зазначену обставину при визначенні розміру аліментів відповідно до вимог ст..182 СК України.

За таких обставин позов слід задовольнити і збільшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_3 до 2200,00 грн. та з урахуванням того, що виходячи з сенсу ст. 180 СК України іншу 1/2 частину витрат на дітей повинна нести ОСОБА_1 ..

На підставі ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Судовий збір в розмірі 840,8 грн. підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України та в розмірі, визначеному ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 141,259,263-265,273,354,355,430 ЦПК України, ст. ст. 181,182,192 Сімейного Кодексу України, ЗУ «Про прожитковий мінімум», ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» та ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2200,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя