Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Єдиний унікальний номер №440/223/19

Провадження №2/943/119/2021

23 лютого 2021 року м.Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Шендрікової Г.О.

за участю секретаря судового засідання Волошин Х.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Буську без фіксації технічним засобом «Камертон» цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Буської РДА про позбавлення батьківських прав, зміну розміру аліментів та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Буської РДА з позовною заявою про зміну розміру аліментів та стягнення заборгованості, та згідно уточнених позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що 17.10.2016 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб на підставі рішення Зборівського районного суду Тернопільської області. За час перебування в шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу розірвання шлюбу між сторонами, син проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. На підставі виконавчого листа від 25.10.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.11.2018 р. за період з 30.11.2016 р. по 01.11.2018 р. становить 13 018, 12 грн, що перевищує суму відповідних платежів за місяць. Зазначає, що розмір присуджуваних аліментів не є достатнім для утримання дитини, таким, що суперечить ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача та стягути заборгованість за несплату аліментів. Позивачка до початку розгляду справи по суті подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої покликається на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, як батько не виявляє будь-якої турботи про сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє загальновизнаним нормам моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться станом його здоров`я та взагалі дитиною в цілому, просить позбавити відповідача батьківських прав.

Позивачка та її представник адвокат Коченаш Ю.К. в підготовче судове засідання з`явилася, просили позов задоволити в повному обсязі з обставин викладених у позовній заяві та заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився будучи неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд про причину неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності суду не надавав.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Буської РДА надав суду висновок комісії про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні, допитані в якості свідків голова Тур`янської сільської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що відовідач дійсно дитиною не цікавиться, не провідує його, не проявляє будь-якої турботи про сина.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 17.10.2016 року, шлюб між сторонами було розірвано.

На підставі виконавчого листа № 599/1293/16-ц виданого від 25.10.2016 р. Зборівським районним судом Тернопільської області відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.10.2016 р. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача по сплаті аліментів згідно розрахунку від 01.11.2018 р. за період з 30.11.2016 р. по 01.11.2018 р. становить 16 605,62 грн, що перевищує суму відповідних платежів за місяць.

Статтею 181 ч. 3 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ст.ст. 182 ч.2, 184 ч.1 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Правовою позицією ВСУ по справі за № 143цс13 визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (Зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року внесено зміни до ст. 182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13

зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789ХІІ (789912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, з метою захисту права дитини на належне утримання, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, керуючись змінами в законодавстві, якими вдосконалено порядок стягнення аліментів та визначено їх мінімальний розмір на одну дитину, зважаючи на те, що на даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього ОСОБА_3 одягом, харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини, ухиляється від сплати аліментів, у позивача немає відомостей про його заробітну плату, що значно ускладнює виконання рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, тож суд дійшов висновку, що після ухвалення рішення від 25.10.2016 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, не лише змінилося законодавство, а й інші фактичні обставини справи, які настали вже після прийняття рішення про стягнення аліментів, тож вимоги позивача про зміну розміру стягнення аліментів та стягнення заборгованості відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимогу позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судом встановлено наступне.

Згідно висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3 орган опіки та піклування Буської районної державної адміністрації вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина недоцільним, оскільки їм не відомо про обставини відповідача через які він не приймає участі у вихованні дитини, а тому вважають, що немає достатніх підстав у позбавлені батьківських прав відповідача.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків голова Тур`янської сільської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду підтвердили той фат, що відповідач не бере участі у житті та вихованні свого сина з 2016 року, саме в цей період вони й

бачили відповідача востаннє. Він не приїздить до дитини, не спілкується з ним, взагалі не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 164 ч.1 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, тощо.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що суду надано достатньо доказів того, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідних умов для його проживання, харчування, навчання, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, достатньому для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що в своїй сукупності суд розцінює як ухилення батька від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, а тому позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 10, 12, 13, 141, 263- 265, 280-289 ЦПК України, на підставі ст.ст. 150 ч. 2, 164-166, 180 ч.1, 181 ч.3, 182 ч.2, 184 ч.1 СК України, п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», постановою Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року,суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Буської про зміну розміру аліментів та стягнення заборгованості, та згідно уточнених позовних вимог про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі виконавчого листа Зборівського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість в сумі 16 605, 62 грн , яка утворилася за ухилення від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 18.03.2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: с. Гутисько- Тур`янське, Буського району, Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Г. О. Шендрікова