Дата документу 17.03.2021
Справа № 501/3436/20
17 березня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
секретаря судового засідання Тимко М.Л.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить вказана квартира в якій зареєстрований але не мешкає відповідач, який не несе жодних витрат з утримання квартири. В добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідачі за вказаною адресою не знімаєть, що позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій підтримала в повному обсязі позовні вимоги, розгляд справи просить провести без її участі.
Відповідачі в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, про причини неявки суд не сповістили, відзив на позов не надав.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та перевіривши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що кімната АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу кімнати від 23.12.2014 року (а.с.5-6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №31508198 від 23.12.2014 (а.с.7).
В зазначеній квартирі, окрім позивача, також зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб №15-9160 від 08.10.2020 (а.с.11).
Ст.41 Конституції України передбачено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Ст.72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою».
Враховуючи, що відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає понад встановленого законом строку, договору найму цього житла з позивачем він не укладав, а його реєстрація обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні своєю власністю, чим порушується його право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя