Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації в якому просив визнати недостовірною та такою, що порушує права позивача повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації інформацію викладену на сайті; зобов`язати відповідача спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом вилучення недостовірної, перекрученої та спотвореної інформації, у тому числі заборонених законом фото матеріалів приватного, особистого життя позивача та членів його родини або захищеного авторськими правами характеру та встановити місячний термін для виконання рішення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач на своєму сайті систематично ігнорує письмові заборони, при цьому на своєму сайті без дозволу спотворює та надає численні приватні фото позивача і членам його родини з їх друзями та діловими партнерами. Також відповідач постійно надає неправдиву інформацію, чим кривдить ділову гідність ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 та порушує їх авторські права. ОСОБА_2 надає недостовірну публічну інформацію і некоректно присвоює наукові знання який не має, а саме: що відповідач доктор наук. Позивач вважає, що викладена відповідачем інформація є недостовірною та в такому випадку відповідачем має бути доведено протилежне у зв`язку з чим, позивач вважає, що така інформація має негативний характер, оскільки значно обмежує законні права позивача.

07 травня 2020 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та надав наступні пояснення.

Відповідач не визнав позовні вимоги позивача оскільки інформація з фотографіями та згадками про позивача чи його приватного життя на сайті відсутня, тобто відсутній предмет спору і тому позов є безпідставним. Докази надані позивачем не містять предмету доказування та не стосуються розгляду справи, чим на думку відповідача, робиться спроба нанести шкоду честі, гідності та ділової репутації відповідача. Пункт 1 позовних вимог є абсурдним з точки зору змісту, логіки і можливості виконання, бо не зрозуміло про яких осіб йдеться. Пункт 2 позовних вимог має ознаки необґрунтованого втручання позивача у авторські права відповідача, а також має ознаки посягання на фундаментальні права людини щодо свободи поширення інформації будь-яким способом згідно міжнародного законодавства та законодавства України.

25 травня 2020 року позивач подав відповідь на відзив в якому фактично виклав аналогічні обґрунтування зазначені в позовній заяві та зазначив, що дії відповідача, а також поширення окресленої інформації порушують немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в ньому.

Відповідач та його представник в судовому засіданні щодо задоволенні позовних вимог заперечували в повному обсязі та просили відмовити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2019 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2020 року визначено головуючого суддю Яровенко Н.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 березня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана 10 липня 2020 року позивачем ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження по справі відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про застосування до позивача заходів процесуального примусу та не прийняття до уваги доказів, які не були надіслані належним чином відповідачу відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження по справі відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року відмовлено у прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, приходить до наступного висновку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Позивач у своєму позові стверджує, що відповідач систематично ігнорує письмові заборони, при цьому на своєму сайті ІНФОРМАЦІЯ_1., без дозволу спотворює та надає чисельні приватні фото позивача з членами його родини, з їх друзями та діловими партерами. При цьому ОСОБА_2 постійно надає неправдиву інформацію (видає себе за доктора наук, а також вилучає інформацію про авторів міжнародного проекту « Сліпий ») чим кривдить ділову гідність ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ОСОБА_2 надає недостовірну публічну інформацію і некоректно присвоює наукові звання, яких не має, а саме, що він Д-Р (доктор наук) або ОСОБА_6 , PhD (або доктор філософії). Отже, відповідач безпідставно, без наявності диплома міжнародного зразку з метою самореклами присвоює собі звання доктора філософії, що є порушенням вимог Закону України «Про інформацію» та публічну інформацію. Також відповідач на своєму сайті надає неправдиву інформацію про ОСОБА_8 - адреса якого не відповідає дійсності.

Позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог, посилається на те, що вищенаведена інформація, поширена відповідачем, є недостовірною, такою що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки вона не відповідає дійсності.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 4 статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Згідно з ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; …, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

У відповідності до глави 22 ЦК України до особистих немайнових прав включені, зокрема, право на повагу до гідності та честі (стаття 297) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299). Гідність та честь фізичної особи, її ділова репутація є недоторканними (згідно із частиною другою статті 297 та частиною першою статті 299 ЦК України).

Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. (згідно із частиною першою статті 275 ЦК України). Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (ч.3 ст. 297 ЦК України). Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ч.2 ст. 299 ЦК України).

Зважаючи на ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією розуміють документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена».

Під правом на спростування недостовірної інформації, слід розуміти право фізичної особи вимагати від особи, яка порушила особисте немайнове право фізичної особи шляхом поширення недостовірної інформації, визнання цієї інформації неправдивою у формі, яка є ідентичною чи адекватною до форми поширення неправдивої інформації.

Згідно зі статтею 297 Цивільного кодексу України, зазначено, що - «Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі».

Відповідно до статті 299 Цивільного кодексу України, визначено, що - «Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації».

У пункті 4, 15, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної і юридичної особи» вказано: „4. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Пункт 15 - при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 є авторами збірки матеріалів «Название, логлайн, салоган, жанр, синопсис, структура и фирменный стиль» для фильма «ІНФОРМАЦІЯ_3» - «ІНФОРМАЦІЯ_3», що підтверджується копією свідоцтва авторського права на твір (а.с.6)

Листом від 13.03.2018 року ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_2 , що у зв`язку з тим, що відповідач не підтвердив статус юридичної особи AMGC Advertitsing&Marketing Group COMPASS, вважає , що використання її персональних даних а також її особистих фото та/або інших зображень за її участю в розділах сайту, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_2., є наданням в інтернет -інформаційний простір інформації без її письмового дозволу, незаконними діями з вашої сторони.(а.с.11)

Інформаційним листом-попередженням від 13.07.2019 року, за підписом ОСОБА_1 , повідомлено ОСОБА_2 , 10.05.2019 року його переобрали і виключили з продюсерів-підписантів, у тому числі протокольно були розглянуті дії відповідача, а саме, що він на своєму сайті надає недостовірну/ спотворену публічну інформацію, у тому числі таку, зо заборонена Закону України щодо ідентифікації та діяльності підписантів (а.с.12).

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, визначено, що саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Що стосується інформації, ОСОБА_6 , PhD (або доктор філософії), то дана інформація, навіть якщо вона не неправдивою, не стосується позивача та членів його родини, а тому не може вважатися порушенням особистих немайнових прав ОСОБА_1 , а тому не підлягає спростуванню.

Що стосується неправдивої інформації про ОСОБА_8 , а саме щодо невірного зазначення його електронної адреси, то дана інформація також не стосується ОСОБА_1 та членів його родини, а не може вважатися порушенням особистих немайнових прав ОСОБА_1 , а тому не підлягає спростуванню.

В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що письмовим доказом того, що відповідач розповсюджує недостовірну інформацію є інформація викладена в томі 1 на аркуші справи 110, але дану інформацію неможливо ідентифікувати як недостовірну, ким та де вона розповсюджена.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що відповідач розповсюджує недостовірну інформацію про позивача, останнім суду надано не було.

При цьому, долучені до позову фотокопії видрукуваних з мережі - інтернет фото, не є доказами в розумінні статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, так як найперше не є достовірними даними з яких можна встановити дійсні обставини, не є офіційними документами, достовірність інформації на зробленому фото не підтверджена. Отже, не є письмовим і електронним доказом і не є доказом розміщення публікації в інтернет мережі саме відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вказав Європейський суд з прав людини, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом України, ст ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 19.03.2021 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О.Яровенко