Єдиний унікальний номер: 379/1313/20
Провадження № 2/379/274/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 лютого 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Таращанської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом та в зв`язку з тим, що відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками щодо виховання дітей просить:

- позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав щодо його малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» на утримання дитини, аліменти у розмірі 1/4 частки, від усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,

- позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з неї на їх утримання на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», аліменти у розмірі 1/3 частки, від усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення - не заперечує.

Відповідачі в жодне підготовче та судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи, були належно повідомлені, про причини неявки до суду - не повідомили. Відзив та клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду - не надходило.

Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачі перебувають у цивільному (незареєстрованому) шлюбі, спільно проживають уАДРЕСА_1 та на вихованні мали двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державна реєстрація народження ОСОБА_3 проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (за заявою обох батьків про визнання батьківства), що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 20.12.2019 року.

Державна реєстрація народження ОСОБА_2 проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1 від 20.12.2019 року, у зв`язку з відсутністю у батька паспорта громадянина України.

Відповідачі власного житла не мають, ОСОБА_1 зареєстрований у вищезазначеному будинку, а ОСОБА_2 проживає в ньому без реєстрації. Зареєстрована вона в м. Києві.

Соціальний супровід даної сім`ї розпочався 24.02.2016 року після народження дочки ОСОБА_3 та отримання Таращанським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді інформації про неналежні умови проживання, утримання дитини та про позбавлення матері батьківських прав щодо двох її дітей ще за місцем проживання у м. Києві.

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації діти були взяті на облік у зв`язку зі складними життєвими обставинами, а сім`я - під соціальний супровід Таращанського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Складні життєві обставини полягали у відсутності житла, роботи, проявах фізичного насильства у сім`ї, наявності сумнівних друзів, зловживанні алкоголем обома батьками, небажанні матір`ю в період її вагітності виконувати рекомендації медичних працівників, а пізніше рекомендації щодо догляду за дітьми, відсутності елементарних умов для проживання дітей.

З 20.10.2016 року сім`я була знята із соціального супроводу у зв`язку із зміною місця проживання. Але невдовзі знову повернулася для проживання до Таращанського району. Сім`я неодноразово знімалася і поновлювалася в ТРІДСССДМ на соціальному супроводі, оскільки часто змінювала місце проживання.

20.01.2017 року відповідно до інформації спеціалістів Лісовицької АЗПСМ щодо проблем із здоров`ям дитини, вагітністю матері, зловживанням членами родини алкогольними напоями, було проведено оцінку потреб сім'ї, за результатами якої було з`ясовано, що батьки задовольняли потреби дитини в неповному обсязі. Вага дитини не відповідала віку, дитина потребувала медичного обстеження та відповідних профілактичних щеплень. На поради медичних працівників мати не реагувала. Будучи на той час вагітною ОСОБА_2 не перебувала на обліку у жіночій консультації, проживала з родичами, які мали негативний вплив на членів родини, оскільки зловживали алкогольними напоями. Умови проживання дитини потребували покращення.

За таких обставин соціальний супровід сім`ї був поновлений.

У ході роботи з сім`єю спільно із спеціалістами Лісовицької амбулаторії дитині першого року життя були надані соціально-медичні послуги для покращення стану її здоров`я. Батькам було наголошено про необхідність забезпечення повноцінного харчування дочки. Відповідачка була взята на облік в жіночій консультації, проте вагітність закінчилася народженням мертвої дитини.

З 18.10.2017 сім`я змінила місце роботи, в зв`язку з чим і була знята із соціального супроводу

24.07.2018, за повідомленням КЗТРР «Таращанський ЦПМСД» стало відомо, що ОСОБА_2 знову вагітна, і має проблеми з перебігом вагітності, відмовляється від відвідування жіночої консультації та стаціонарного лікування. Відповідачкою була написана письмова відмова від запропонованого лікування.

Цього ж дня були обстежені умови проживання та стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_1. За наслідками обстеження встановлено, що санітарний стан в помешканні задовільний, але не відповідає вимогам для прожиття новонароджених дітей.

31.07.2018 проведена інформаційно-роз`яснювальна розмова з вагітною щодо співпраці з медичними працівниками, виконання їх призначень та була надана гуманітарна допомога.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила дівчинку (вагою 1,5 кг) і була направлена на лікування у м. Б. Церква. З батьками проводилася робота щодо пошуку коштів для забезпечення належного догляду та лікування дитини першого року життя, надавалася допомога в оформленні відповідних соціальних виплат. Але до повернення дитини не були створені відповідні умови проживання, не було завершено ремонт пічного опалення і тому сім`я разом з дітьми переїхала проживати до м. Біла Церква.

13.12.2019 відповідно до повідомлення сімейного лікаря про незадовільні умови проживання, недогляд за дітьми, зловживання членами родини алкогольними напоями, були повторно обстежені умови поживання сім`ї. Вкотре були виявлені неналежні умови проживання, відсутність продуктів харчування, перебування батьків та близьких родичів у нетверезому стані. При візуальному огляді було помітно, що менша дитина фізично виснажена, її вага і розвиток не відповідають віковим нормам, у старшої дитини також помітне відставання у розвитку. Обоє дітей потребували медичного обстеження. В зв`язку з цим сім`ю повторно взято під соціальний супровід.

Окрім того, 18.12.2019 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про тимчасове влаштування (строком на 6 місяців) малолітніх дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква", куди вони були влаштовані 02.01.2020 року.

ОСОБА_1 офіційно попереджений про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та створення належних умов проживання для дітей, недопущення зловживання алкогольними напоями.

За весь час перебування дітей у КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» батьки спілкувалися з ними у телефонному режимі, відвідували лише один раз.

Умови проживання сім`ї не змінилися, у батьків немає постійної роботи, відсутнє власне житло. Умови для повернення дітей - відсутні.

З ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проводилася робота щодо пошуку окремого житла, консультування щодо відновлення паспорта батькові та вирішення питання реєстрації дітей, проводилася робота щодо профілактики зловживання алкогольними напоями, пошуку окремого житла, проте у вирішенні даних завдань батьки активності не проявляли, рекомендації фахівців не виконували.

З метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей Лісовицька сільська рада, як орган опіки і піклування 07.10.2020 винесла клопотання про доцільність вирішення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо їхніх малолітніх дітей.

Питання стану виконання батьківських обов`язків відповідачами щодо своїх малолітніх дітей було розглянуте 08.10.2020 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Таращанської районної державної адміністрації. На засіданні комісії батько не був присутнім. Зі слів матері, основною причиною невиконання умов, необхідних для повернення дітей у біологічну сім`ю, є відсутність коштів. Можливості вирішити житлове питання, створити умови для проживання дітей та забезпечення їх потреб у них з чоловіком немає.

Відповідно до висновку Таращанської РДА Київської області від 08.10.2020, виходячи з інтересів малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідачів доцільно позбавити батьківських прав стосовно їх малолітніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей, оскільки не цікавилися їх життям та здоров`ям, не утримували їх, не спілкувалися, не виявляли до дітей належного інтересу. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення їх від виховання своїх дітей, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення їх до своїх батьківських обов`язків.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обставини справи свідчать про те, що відповідачі мали можливість для виправлення ситуації і створення умов для повноцінного виконання батьківських обов`язків, але обраний ними спосіб життя навпаки створює загрозу життю і здоров`ю малолітніх дітей, а відсутність необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Таким чином, вони фактично самоусунулися від належного утримання та виховання дітей своїх, не піклувалися про їх фізичний і духовний та моральний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечували необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкувалися з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяли засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляли інтересу до внутрішнього світу дітей.

Окрім того, небажання виконувати батьківські обов`язки та легковажне ставлення відповідачів щодо факту позбавлення батьківських прав у відношенні їх дітей, що виразилося у відсутності будь-яких заперечень щодо задоволення позову, ігнорування явки до суду, свідчить про небажання змінитися та змінити спосіб свого життя, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення їх батьківських прав у відношенні їх малолітніх дітей.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Таку вимогу позивач і заявив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та ін.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За статтею 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Отже, оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча повинні та мають таку можливість, бо є особами працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання їх дітей у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 02.12.2020.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 133,141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з кожного відповідача на користь держави судовий збір за немайновою вимогою щодо позбавлення батьківських прав у розмірі 2270 грн. 00 коп. та майновою вимогою про стягнення аліментів у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Крім того, статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 77, 78, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 166, 168 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» (, місцезнаходження: 09100, Київська обл., місто Біла Церква, вул. Крижанівського, 6), аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 02.12.2020.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» (, місцезнаходження: 09100, Київська обл., місто Біла Церква, вул. Крижанівського, 6), аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третьої заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 02.12.2020.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави в сумі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Роз`яснити відповідачам про їхнє право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін