КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В
№ 22-ц/824/4506/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/4087/19

18 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Желепи О.В.

- Рубан С.М.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Мазур Ю.Ю., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Уніка» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, у якій позивач просить стягнути страхове відшкодування 191 646,48 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 1 178,00 грн., інфляційні втрати за час прострочення 5 715,27 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн., судові витрати, а саме: на правову допомогу адвоката 13 450,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 3 500,00 грн., витрати на проведення автотехнічної експертизи в розмірі 5 880,00 грн.

На обгрунтування позовних вимог зазначала, що 06.11.2018 року в м. Києві по вул. Зодчих, 62 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу транспортного засобу «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу, який зник з місця пригоди, внаслідок якої належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №833001/460/0002589, укладеного з відповідачем.

09.11.2018 року позивачем подано відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування.

09.11.2018 року представником відповідача було проведено огляд застрахованого транспортного засобу «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Однак відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування за вказаним страховим випадком, з тих підстав, що позивачем надано неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

Позивач вважає, що це не відповідає дійсності та свідчить про умисне невиконання з боку відповідача своїх договірних зобов`язань і порушення цивільних прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 191 646 грн. 48 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 178 грн. 00 коп., інфляційні витрати в розмірі 5 715 грн. 27 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 3 500 грн. 00 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення автотехнічної експертизи в розмірі 5 880 грн. 00 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 13 450 грн.00 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 245 грн. 79 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20.10.2020 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що згідно висновку судового експерта Рафалюка Б.І. № 000254/1 від 30.11.2018 року встановлено, що з причин, наведених у дослідницькій частині, немає підстав технічного характеру стверджувати, що весь комплекс пошкоджень автомобіля утворився під час страхової події, що сталася 06.11.2018 року в м. Києві по вул.. Зодчих, 62, тобто у місці і при обставинах, викладених у поясненнях водія ОСОБА_2 і зафіксованих у матеріалах справи. Також заявлені водієм автомобіля ОСОБА_2 пошкодження автомобіль отримав, перебуваючи у русі (виконуючи поворот, під час руху заднім ходом, або рухався в режимі зносу) і контактуючи при цьому з предметом чи предметами, конструктивно об`єднаними в один предмет, що мав нерівну і велику за розмірами поверхню контактування з горизонтально орієнтованими елементами з гострими краями (транспортні засоби мають гладку, рівну пофарбовану поверхню), що суперечить поясненням водія ОСОБА_2 щодо обставин і механізму отримання пошкоджень під час даної страхової події. З огляду на зазначене, та відповідно до п. 10.1.3 умов договору та п. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування», якими передбачено, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, ПрАТ СК «Уніка» прийняло обгрунтоване рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Вказував на те, що з невідомих причин суд надає перевагу висновку експерта Автономова М.В. № 0327 від 22.12.2018 року за результатами проведення експертного дослідження обставин і механізмів отримання пошкоджень автомобіля, при цьому не зазначає та необгрунтовує за яких підстав він не приймає до уваги висновок судового експерта Рафалюка Б.І. № 000254/1 від 30.11.2018 року при ухваленні рішення у справі. З огляду на зазначене, вважає, що відповідачем було надано належні та достатні докази існування обставин, на які посилалися як на підставу своїх заперечень проти задоволення позову.

Вказував на те, що обґрунтовуючи розмір страхового відшкодування, суд не взяв до уваги умови договору.

Крім того, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, не врахувавши що за порушення умов договору моральна шкода не стягується, в тому числі й при порушенні прав споживачів.

Посилався на те, що позивачем не було надано суду видаткових касових ордерів або платіжних доручень, квитанцій тощо, про сплату коштів адвокату, тобто доказів фактичних витрат на правову допомогу, а тому суд не мав підстав для стягнення витрат понесених на правову допомогу, оскільки вони не підтверджені належними доказами та є необгрунтованими.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що твердження відповідача в апеляційній скарзі спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, та є суперечливими, тоді як рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пліщук Л.І. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія Уніка» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, тому колегія суддів вважала можливим проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, а відтак з останнього підлягає стягненню страхове відшкодування з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційні втрати, моральна шкода, витрати на проведення автотоварознавчої та автотехнічної експертиз, та витрати на правову допомогу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Положеннями ч. 1 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із положеннями ст. 16 Закону, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком, відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Частинами 1, 2 ст. 26 Закону України «Про страхування» встановлено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Аналогічні положення містяться у статті 991 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору, у першу чергу, становлять його умови, визначені на розсуд сторін.

При цьому, загальні умови виконання зобов`язання визначені у статті 526 ЦК України, відповідно до яких належним виконанням зобов`язання є таке, що здійснене відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2018 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №833001/460/0002589, відповідно до якого ПАТ «СК «УНІКА» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку з належним позивачу транспортним засобом «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснити на користь позивача страхову виплату за розрахунком передбаченим в договорі, а позивач зобов`язалась сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 1.1.6 договору страхова сума транспортного засобу на момент укладення договору становить 1566000,00 грн.

Згідно п. 1.2.7 договору останній набрав чинності з 00 год. 00 хв. 13.06.2018 і діє до 24 год. 00 хв. 12.06.2019.

Як вбачається з п. 1.6.2.1 договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №833001/460/0002589 та відповідно до п. 1.2.1 додаткової угоди від 24.05.2018 до договору страхування, страхувальник зобов`язаний протягом 7 (семи) днів з дати укладення договору надати застрахований транспортний засіб для встановлення та підключення GPS комплексу на СТО офіційного дилера марки застрахованого транспортного засобу або на сервісний центр оператора.

Згідно п. 2.2. умов страхування до договору, страховий випадок - подія, передбачена договором, що відбулась, і з настання якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування згідно із договором.

Положеннями п. 1.2.1 договору та п. 4.1., 12.1.3 умов страхування до договору визначено обов`язок відповідача здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) у випадках настання таких страхових ризиків: 1) незаконного заволодіння транспортним засобом; 2) дорожньо-транспортної пригоди; 3) протиправних дій третіх осіб; 4) стихійного лиха; 5) пожежі; 6) інших випадках. Договором також передбачено відшкодування збитків внаслідок грубих порушень правил дорожнього руху з боку страхувальника (п. 1.2.12).

06.11.2018 року приблизно о 16 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 62 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу транспортного засобу «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу, який зник з місця пригоди, внаслідок якої належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Зазначене підтверджується схемою з місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної 06.11.2018 року поліцейським роти № 5 батальйону № 3 ППУПП в м. Києві сержантом поліції Гавриленко А.М., рапортом інспектора Шараповою В.С., поясненнями позивача від 06.11.2018 року.

Факт настання страхового випадку підтверджується викликом на місце дорожньо-транспортної пригоди працівників патрульної поліції міста Києва, якими зафіксовано обставини ДТП та складено схему, поясненнями позивача.

Відповідно до листа Управління патрульної служби у м. Києві від 01.02.2019 № 116-аз/41/11/5/02-2019 згідно даних інтегрованої пошукової системи Національної поліції, 06.11.2018 в м. Києві по вул. Зодчих, 62 зареєстровано дорожньо-транспортну пригоду за участю належного позивачу транспортного засобу «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу, який зник з місця пригоди.

Як вбачається з рапорту інспектора Управління патрульної поліції Шарапової В.С. від 06.11.2018 встановлено, що 06.11.2018 о 16 год. 25 хв. прийнято виклик про ДТП, в ході якої був пошкоджений автомобіль марки «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 . Зі слів очевидців пошкодження наніс мікроавтобус білого кольору.

Пунктом 9.7 умов страхування до договору рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком протягом 10 робочих днів з дня надання всіх необхідних документів.

Положеннями п. 1.2.10 договору розрахунок страхового відшкодування здійснюється відповідно до п. 9.3 умов страхування до договору та на підставі калькуляції СТО офіційного дилера із застосуванням цін на запасні частини та вартості нормо-години СТО, а також рекомендованих виробником транспортного засобу нормативів трудомісткості ремонтних робіт.

Як вбачається з калькуляції (розрахунку) запасних частин, необхідних для відновлення транспортного засобу, зробленого 27.11.2018 офіційним дилером Jaguar/Land Rover ТОВ «ВІДІ ПАУЕР» сума запчастин та ремонтних робіт становить 176943,51 грн.

Позивач повідомив 06.11.2018 року відповідача про настання страхового випадку та зареєстровано звернення № 00278243.

09.11.2018 року представником відповідача було проведено огляд застрахованого транспортного засобу «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якого складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) № 00278243.

Відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування за вказаним страховим випадком, що підтверджується листом від 14.12.2018 року № 9482. Підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач вказав надання позивачем неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Відповідно до висновку експерта № 0327 від 22.12.2018 року за результатами проведення експертного дослідження обставин та механізмів отримання пошкоджень автомобіля «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 судовим експертом Антоновим М.В. встановлено, що сукупність механічних пошкоджень, які зафіксовані на деталях задньої право-кутової частини автомобіля «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 та механізм утворення цих слідів вказують на можливість їх утворення за рахунок переміщення іншого рухомого об`єкту (в тому числі вказаного в поясненнях свідків мікроавтобусу типу Volkswagen Transporter T4), а отже могла утворитися у межах пригоди обставин, що викладені у наданих матеріалах справи, а саме при нерухомому стані зазначеного автомобіля.

Згідно висновку № 078/19 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 18.02.2019 року, проведеного судовим експертом Ковалем І.МИ. встановлено, що станом на дату проведення дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06.11.2018 року становить 191646,48 грн.; вартість матеріального збитку становить 221577,53 грн.

Згідно висновку експерта № 000254/1, складеного 30.11.2018 року судовим експертом Рафалюк Б.І. за результатами авто технічного та транспортно-трасологічного дослідження, не має підстав технічного характеру стверджувати, що весь комплекс пошкоджень автомобіля Land Rover Range Rover Sport реєстраційний номер НОМЕР_1 утворився під час страхової події, що сталася 06.11.2018 року в м. Київ, на вул.. Зодчих, 62, тобто у місці і при обставинах, викладених у поясненнях водія ОСОБА_2 і зафіксованих у матеріалах справи. Заявлені водієм автомобіля Land Rover Range Rover Sport реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 пошкодження зазначений автомобіль отримав, перебуваючи у русі (виконуючи поворот, під час руху заднім ходом, або рухався в режимі заносу) і контактуючи при цьому з предметом чи предметами, конструктивно об`єднаними в один предмет, що мав нерівну і велику за розмірами поверхню контактування з горизонтально орієнтованими елементами з гострими краями (транспортні засоби мають гладку, рівну пофарбовану поверхню), що суперечить поясненням водія ОСОБА_2 щодо обставин і механізму отримання пошкоджень під час даної страхової події.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою цієї статті унормовано, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Суд першої інстанції надаючи належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам в цілому, та кожному окремо, зокрема, висновку експерту № 0327 від 22.12.2018 року, зробленому судовим експертом Антоновим М.В., обґрунтовано вважав, що такий висновок відповідає вимогам нормативних актів, є належним та допустимим письмовим доказом у цій справі, оскільки містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що відповідачем не спростовано висновок експерта № 0327 від 22.12.2018 року щодо можливості утворення механічних пошкоджень за рахунок переміщення іншого рухомого об'єкту (в тому числі в поясненнях свідків), а отже могла утворитися у межах пригоди за обставин, що викладені у наданих матеріалах справи, а саме при нерухомому стані автомобіля, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки експерта, і клопотань щодо призначення у цій справі судової експертизи відповідачем не заявлялися.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок експерта № 000254/1 від 30.11.2018, зроблений експертом ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» Рафалюком Б.І. на замовлення відповідача, оскільки він є необґрунтованим, та суперечить фактичним обставинам справи.

Так, зокрема, відповідно до наданої на адвокатський запит інформації дилерського центру Jaguar/Land Rover-Київ TOB «ВІДІ ПАУЕР», викладена в листі від 08.02.2019 року, на автомобілі Range Rover Sport, днз НОМЕР_1 дилерським центром встановлено охоронну GSM сигналізацію PANDORA DXL-5000 з GPS модулями, за допомогою яких є можливість відслідковувати стан пересування транспортного засобу, роботу запущеного двигуна, постановку на охорону та зняття з охорони, а також фіксування спрацювання сигналу тривоги транспортного засобу за признаком основної зони датчика удару з точною прив`язкою до реального часу та географічного місця знаходження транспортного засобу. Згідно даних GPS модуля, що містяться на сервері сайту PRO.P-ON.RU 06.11.2018 о 16 год. 10 хв. за Київським часом зафіксовано спрацювання сигналу тривоги транспортного засобу Range Rover Sport, днз НОМЕР_1 за признаком основної зони датчика удару, який знаходився за адресою: м. Київ вул. Зодчих, будинок 62 в нерухомому стані з виключеним двигуном. Відповідно до конструктивних особливостей вказаної моделі сигналізації, спрацювання тривоги по признаку основної зони датчика удару неможливо на транспортному засобі, що рухається, тому що автомобіль із запущеним двигуном у русі виключає постановку під охорону. Спотворення чи вплив на дані, що надає система GSM сигналізації PANDORA DXL-5000 неможливе з причин знаходження інформації на захищеному сервері та передачі її за допомогою кодованого принципу зв`язку.

Отже, вказані обставини спростовують висновок експерта № 000254/1 від 30.11.2018 року, зроблений експертом ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» Рафалюком Б.І., оскільки експерт зазначив, що пошкодження зазначений автомобіль отримав, перебуваючи у русі, тоді як у листі від 08.02.2019 року дилерського центру Jaguar/Land Rover-Київ TOB «ВІДІ ПАУЕР» зазначено, що згідно даних GPS модуля, що містяться на сервері сайту PRO.P-ON.RU 06.11.2018 о 16 год. 10 хв. за Київським часом зафіксовано спрацювання сигналу тривоги транспортного засобу Range Rover Sport, днз НОМЕР_1 за признаком основної зони датчика удару, який знаходився за адресою: м. Київ вул. Зодчих, будинок 62 в нерухомому стані з виключеним двигуном та відповідно до конструктивних особливостей вказаної моделі сигналізації, спрацювання тривоги по признаку основної зони датчика удару неможливо на транспортному засобі, що рухається, тому що автомобіль із запущеним двигуном у русі виключає постановку під охорону.

Отже, суд першої інстанції ухвалюючи рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, встановивши, що позивач своєчасно звернулася до страхової компанії про настання страхового випадку, а страхова компанія безпідставно відмовила їй у виплаті страхового відшкодування, правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що обґрунтовуючи розмір страхового відшкодування, суд не взяв до уваги умови договору, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами розмір страхового відшкодування, а калькуляція (розрахунок) запасних частин, необхідних для відновлення транспортного засобу, зроблена офіційним дилером Jaguar/Land Rover-Київ TOB «ВІДІ ПАУЕР» , що узгоджується з умовами договору. Вартість заподіяних збитків та матеріальної шкоди встановлено і підтверджується висновком № 078/19 від 18.02.2019 експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням розміру матеріального збитку, який не спростовано відповідачем.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, не врахувавши що за порушення умов договору моральна шкода не стягується, в тому числі й при порушенні прав споживачів, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивач мотивувала саме відмовою відповідача виплати відшкодування та порушенням зобов`язань за договором страхування, що призвело до душевних хвилювань та вимагало додаткових зусиль і часу, вплинуло на її особисті, сімейні стосунки.

Отже, судом першої інстанції встановлено порушення майнових прав позивача від невиконання відповідачем договірних зобов`язань та внаслідок цього визнано очевидним факт заподіяння моральних страждань, тому моральну шкоду стягнено у відповідності до норм матеріального права.

Колегія суддів відхиляє твердження відповідача в апеляційній скарзі про неправомірність задоволення судом вимог позову в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦП України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин позивачем подано до суду договір про надання правничої допомоги № 25/2018, укладений між нею та адвокатом Пліщук Л.І., акт виконаних робіт (наданих послуг) від 22.02.2019, яким конкретизовано перелік наданих послуг, потрачений адвокатом час і вартість кожної послуги зокрема. Зазначений акт погоджений та підписаний сторонами.

У п. п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Перелік наданих згідно акту послуг з правової допомоги, стосуються виключно спору, яких стосується договір страхування між позивачем і відповідачем, підтверджуються матеріалами справи, а їх вартість є співмірною із наданими послугами.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 березня 2021 року.

Головуючий: Судді: