Справа № 456/4696/20 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/3682/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.;

позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Поврозника А.П. представника ОСББ «Валова 7а»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - Стрийська міська рада Львівської області та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією,у якому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та прибудинковою територією (земельною ділянкою) згаданого будинку шляхом демонтажу самовільно встановленої дерев`яної вбиральні та знесення самочинно побудованої будівлі та приведення земельної ділянки на прибудинкових територіях АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 до попереднього стану.

Крім цього, позивачзвернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відповідачу, а також іншим фізичним та/або юридичним особам проводити /здійснювати/ будь-які будівельні роботи на прибудинкових територіях вищезгаданих житлових будинків, а також експлуатувати самочинно побудовану будівлю на прибудинковій території житлового будинку на АДРЕСА_2 . В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 і прибудинкова територія згаданого будинку межує із прибудинковою територією будинку АДРЕСА_2 . 09 вересня 2020 року відповідач на земельній ділянці по АДРЕСА_2 а розпочав роботи по демонтажу цегляної дворової вбиральні, а також спорудив дерев`яну вбиральню з вигрібною ямою, яку встановлено біля стіни будинку АДРЕСА_3 вбиральня споруджена на земельній ділянці, яка відведена для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 та в безпосередній близькості від вікон його квартири. 28 вересня 2020 року на згаданій земельній ділянці на АДРЕСА_2 відповідач самочинно та без буль-яких дозвільних документів розпочав будівельні роботи. При цьому в безпосередній близькосі (менше двох метрів) до вікон належної йому квартири зводиться будівля, чим порушена інсоляція кімнати, а також обмежується доступ до стін квартири. На його вимоги щодо припинення незаконних будівельних робі та звільнення земельної ділянки загального користування від самовільно спорудженої вбиральні та самочинного будівництва відповідач не реагує і продовжує будівельні роботи. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист, поновлення порушених його прав та інтересів.

Оскаржуваною ухвалою заяву про забезпечення позову частково задоволено.

Заборонено фізичним та/або юридичним особам проводити /здійснювати/ будь-які будівельні роботи на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_2 та на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_3 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено (а.с. 60-62).

Згадану ухвалу оскаржив відповідач ОСОБА_2 .

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, покликаючись на її незаконність та порушення норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що оскаржуваною ухвалою суд «вийшов за межі суб`єктивного складу учасників спору та заборонив невизначеному колу осіб вчиняти певний перелік дій, не з`ясувавши наявності спору, дійсності та обґрунтованості вимог Позивача до кожної з осіб, щодо яких застосовано обмеження прав у спосіб забезпечення позову громадянина ОСОБА_1 до громадянина ОСОБА_2 » (а.с. 66-69).

Звертає увагу на те, що прибудинкова територія житлового будинку АДРЕСА_2 перебуває у постійному користуванні ОСББ «Валова 7а», «жодних позовних вимог до котрого у справі не пред`явлено».

Вважає, що «доказів існування як об`єкта цивільних прав прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_3 Позивачем не надано ані до позовної заяви, ані до заяви про забезпечення позову і не встановлено судом в оскаржуваній ухвалі» (а.с. 66-69).

На стадії апеляційного розгляду справи до апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 приєдналося і ОСББ «Валова 7А», подавши про це до суду апеляційної інстанції відповідну Заяву про приєднання до апеляційної скарги та мотивуючи її тим, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 березня 2021 року згадане ОСББ залучено до участі у розгляді даної справи вже у якості співвідповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта (в судовому засіданні 01.03.2021 року) та представника ОСББ «Валова 7А» на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивача і його представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить демонтувати самовільно (на його твердження) встановлені та побудовані на прибудинкових територіях на АДРЕСА_3 (де проживає позивач) та на АДРЕСА_2 (які межують між собою) дерев`яну вбиральню та інші будівлі, а також привести земельні ділянки за згаданими адресами до попереднього стану.

Враховуючи предмет спору, очевидним є те, що продовження будівельних робіт на вищезгаданих прибудинкових територіях може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про демонтаж будівель, правомірність будівництва яких оспорюється позивачем, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В той же час, апеляційна скарга не містить жодних доводів стосовно того, як саме заходи забезпечення позову, застосовані судом, порушують права, свободи та/чи законні інтереси апелянта (відповідача), як фізичної особи, оскільки у відповідності до частини 1 статті 4 ЦПК України він має право звернутися до суду (в тому числі, як і в даному випадку, - з апеляційною скаргою) за захистом саме своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, оскільки у матеріалах справи докази про право апелянта представляти інтереси інших осіб відсутні.

За вищенаведених обставин колегія суддів доводи позивача щодо необхідності вжиття по справі відповідних заходів забезпечення позову визнає обгрунтованими, а заходи забезпечення позову, застосовані судом першої інстанції шляхом постановлення оскаржуваної ухвали, - співмірними позовним вимогам.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої висновків оскаржуваної ухвали не спростовують, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 листопада 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 22 березня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.