Номер провадження: 22-ц/813/8068/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року у складі судді Бондара В.Я.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Одеський морський торговельний порт» про поновлення на посаді інспектора (з безпеки) відділу технічної безпеки СПБтаПК; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 було звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку. Позивач вважає, що не порушував трудових обов`язків та правил, тому відсутні підстави для його звільнення. Також про порушення трудової дисципліни відповідач не вимагав від позивача пояснень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Одеський морський торговельний порт» №411К 3-1 від 07.09.2017 «Про припинення трудового договору». Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора (з безпеки) відділу технічної безпеки Служби з питань безпеки та протидії корупції ДП «Одеський морський торговельний порт». Стягнуто з ДП «Одеський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 202 867 гривень 20 копійок.

Не погодившись з рішенням суду, ДП «Одеський морський торговельний порт» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції розглянув справу за одне судове засідання, фактично позбавивши ДП «Одеський морський торговельний порт» здійснення права на судовий захист. Відповідно до судових рішень у справі №522/9539/17-ц наказ №181/К від 26.04.2017 в.о. директора ДП «Одеський морський торговельний порт» Ткачука І.В. про оголошення ОСОБА_1 догани було скасовано у судовому порядку 09.10.2018. На думку, ДП «Одеський морський торговельний порт», наведене вище підтверджує ті суттєві для розгляду справи №522/18669/17 обставини, що станом на дату звільнення ОСОБА_1 07.09.2017 згідно з наказом № 411КЗ-1 від 07.09.2017 в.о. директора ДП «Одеський порт» Войтко В.О. про припинення трудового договору діяв наказ №181/К від 26.04.2017 в.о. директора ДП «Одеський морський торговельний порт» Ткачука І.В. про оголошення ОСОБА_1 догани. Таким чином, наявні достатні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 з ДП «Одеський порт» саме на підставі п. 3 ч. І ст. 40 КЗпП України. З посадовою інструкцією інспектора (з безпеки) відділу технічної безпеки служби з питань безпеки та протидії корупції ДП «Одеський порт», затвердженою розпорядженням директора ДП «Одеський порт» №109/0 від 28.12.2016, ОСОБА_1 був ознайомлений 04.05.2017 безпосередньо під особистий розпис, що підтверджується матеріалам справи № 522/18667/17. При прийомі на роботу в ДП «Одеський морський торговельний порт» ОСОБА_1 був ознайомлений з Колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, умовами праці, робочим розпорядком, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, можливих наслідків їхнього впливу на здоров`я; правами на пільги і компенсації згідно із законодавством і колективним договором, а також з політикою і цілями порту в області якості та охорони навколишнього середовища, що підтверджується особистим підписом позивача на заяві ОСОБА_1 про прийом на роботу в ДП «Одеський морський торговельний порт» від 22.06.2015. Обов`язок підпорядковуватися внутрішньому трудовому розпорядку працівник ( ОСОБА_1 ) взяв на себе вже в силу укладення трудового договору (відповідний наказ про прийняття на роботу), і цей обов`язок став обов`язком працівника за трудовим договором. Апелянт посилається на те, що інспектор (з безпеки) ОСОБА_1 зобов`язаний був виконувати доручення безпосереднього керівника- начальника відділу технічної безпеки ОСОБА_2 , так як начальник - це посадова особа, що наділена розпорядчою та дисциплінарною владою по відношенню до підлеглих начальника, якому вони підпорядковані по службі, хоча б і тимчасово, є прямими підлеглими; найближчий до підлеглого прямий начальник називається безпосереднім. Ухвалюючи передчасне судове рішення у справі №522/18669/17 про скасування законного по суті наказу про звільнення ОСОБА_1 , суд також безпідставно вирішив стягнути з ДП «Одеський морський торговельний порт» певні кошти, зокрема, без врахування того суттєвого факту, що станом на дату ухвалення судового рішення по суті вказаної справи позивач вже тривалий час працював на іншому підприємстві, про що ним було повідомлено суд у судовому засіданні у вказаній справі, яке відбулося 06.10.2020.

17.12.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи, яка призначена на 21.12.2021 без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що 24.06.2015 ОСОБА_1 прийнято на роботу до ДП "Одеський морський торговельний порт" на посаду інспектора (з безпеки) сектору економічної безпеки.

05.12.2016 ОСОБА_1 переведений на посаду інспектора (з безпеки) відділу технічної безпеки.

Відповідно до наказу ДП "Одеський морський торговельний порт" N181/К від 26.04.2017 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення догани. Як зазначено в наказі, 12.04.2017 ОСОБА_1 було поставлено завдання щодо перевірки законності ведення господарської діяльності та виконання будівельних робіт на території структурного підрозділу порту та можливості існуючих загроз ДП "Одеський порт" з боку сторонніх суб`єктів. Станом на 13.00 год. ніяких підтверджуючих доказів щодо виконання завдання ОСОБА_1 представлено не було.

04.09.2017 в.о. директора ДП "Одеський порт" Войтко В.О. подав голові профспілки робітників морського транспорту "Одеського морського порту" подання щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КзпП України.

Відповідно до протоколу засідання профкому Управління порту від 07.09.2017 профспілкою робітників морського транспорту "Одеського морського порту" надано згоду на звільнення ОСОБА_1 .

Наказом ДП "Одеський морський торговельний порт" N411К 3-1 від 07.09.2017 звільнено ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2018 у справі N 522/9539/17, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 09.10.2018 та постановою Верховного Суду від 08.04.2020, скасовано наказ виконуючого обов`язки директора ДП "Одеський морський торговельний порт" Ткачука І.В. N181/к від 26.04.2017, яким інспектора (з безпеки) відділу технічної безпеки ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани. Стягнуто з ДП "Одеський морський торговельний порт" на користь ОСОБА_1 суму невиплачених у зв`язку із застосуванням дисциплінарного стягнення преміальних виплат у розмірі 23 647,94 грн.

Зважаючи на встановлення в судовому порядку факту незаконності наказу N181/к від 26.04.2017, який став підставою для звільнення, а також враховуючи відсутність доказів систематичності невиконання позивачем обов`язків покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, звільнення слід вважати незаконним, ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з довідкою ДП "Одеський порт" від 09.09.2020 середня заробітна плата ОСОБА_1 , розрахована відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної, затвр. Постановою КМ України від 08.02.95 N100, складає за останні два календарні місяці перед звільненням (липень-серпень 2017 року): 60,108 грн. на годину та 10 331,36 грн. на місяць, період вимушеного прогулу з 08.09.2017 по 09.03.2021 складає 864 робочих дні. Средньоденна заробітна плата позивача становить 234,80 грн., отже, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 202867,20 грн. (864 робочих дні помножити на 234,80 грн. середньоденна заробітна плата).

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний суд розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції N 2) [ВП], § 41.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 17.01.2022

Головуючий:

Судді: