печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

за участі секретаря судових засідань Брачуні О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у залі суду заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та видачу виконавчого листа у справі № 757/34655/19-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , третя особа - Печерська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у вказаній справі в частині права вимоги про стягнення судових витрат на підставі укладеного 29 жовтня 2020 року між нею та АО «Гапоненко Роман і партнери» договору про відступлення прав вимоги № 15.

В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд заяви повідомлялися належним чином.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року скасовано і прийнято нову постанову, якою стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 31 500 (тридцять одну тисячу п`ятсот) грн.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн.

29 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та АО «Гапоненко Роман і партнери» укладено договір про відступлення права вимоги № 15, відповідно до умов якого первісний кредитор - ОСОБА_1 відступає (передає), а новий кредитор - АО «Гапоненко Роман і партнери» приймає на себе, належне первісному кредитору, право вимагати від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» погашення заборгованості у розмірі 42 000, 00 грн, що виникла на підставі постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 757/34655/19-ц, додаткової постанови Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 757/34655/19-ц.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до пункту частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 Цивільного кодексу України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

Доводи представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо зарахування зустрічних вимог за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2006 року не є спроможними, оскільки суду не надано доказів досягнення сторонами домовленості з цього приводу.

При цьому не підлягають задоволенню вимоги заяви про видачу виконавчих документів, оскільки такі вимоги не є предметом розгляду судом в порядку розділу VI ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1-20, 352, 353, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та видачу виконавчого листа у справі № 757/34655/19-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , третя особа - Печерська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

Замінити відповідача (стягувача) ОСОБА_1 її правонаступником - Адвокатським Об`єднанням «Гапоненко Роман і партнери» (; місцезнаходження: 01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ ШОТА РУСТАВЕЛІ, будинок 27, офіс 17) в частині права вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення судових витрат у загальному розмірі 42 000, 00 грн.

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Вовк