Дата документу 22.03.2021 Справа № 317/2875/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2875/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/729/21 Сакоян Д.І.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 29 лютого 2012 року.

Вказує, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10 вересня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 14 130 грн. 55 коп., яка складається з: 11 345 грн. 64 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2 784 грн. 91 коп. - нарахована пеня.

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у загальному розмірі 14 130 грн. 55 коп. за кредитним договором б/н від 29 лютого 2012 року та стягнути судові витати по справі.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О.Л. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Висновки суду щодо недоведеності позовних вимог банку, а саме, що надані банком докази не підтверджують укладення кредитного договору та наявності заборгованості, не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України в суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду ухвалене відповідно до наданих суду доказів та встановленим обставинам у ході розгляду справи, які на спростовані доводами апеляційної скарги. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 29 лютого 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який 11 вересня 2013 року був встановлений в розмірі 3 500 грн., а в подальшому був збільшений до 5 000 грн.

Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася у письмовому вигляді та зобов`язалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 10 вересня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 14 130 грн. 55 коп., яка складається з: 11 345 грн. 64 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2 784 грн. 91 коп. - нарахована пеня.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав недоведеним з боку банку факт укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач, а також, що банком не обґрунтовано та не доведено існування заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем, ОСОБА_1 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувалась відповідач.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Колегія суддів також вважає законними висновки суду першої інстанції про відмову у стягненні заборгованості за тілом кредиту.

В апеляційній скарзі банк посилається на порушення судом положень ст. 13 ЦПК України, а саме неправомірності проведення судом власних розрахунків.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, що суд першої інстанції дослідив та перевірив докази, надані банком, чим виконав вимоги статей 89 та 229 ЦПК України, відповідно положень яких суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Також, колегія суддів приходить до висновку, що розмір заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованим.

З аналізу розрахунку заборгованості (а.с. 6-12) та виписки по рахунку відповідача (а.с. 13-20), наданих банком, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, списуючи з рахунка відповідачки відсотки за використання кредитного ліміту.

Отже, списуючи вказані платежі з кредитного ліміту, банк штучно збільшував заборгованість відповідача.

Більш того, відповідно до наданої банком довідки (а.с. 21), протягом строку дії договору кредитний ліміт відповідачки не перевищував 5 000 грн., в той час, коли заборгованість за договором, відповідно до наданих розрахунків, складає 14 130 грн. 55 коп., тобто майже втричі перевищу встановлений банком ліміт. У зв`язку з вказаним колегія приходить до висновку, що банком штучно створювались умови для нарощування боргу відповідача.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилено позовну вимогу про стягнення процентів за користування кредитом, як недоведену належними доказами.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року вцій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 22 березня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко