Справа № 459/775/21
Провадження № 2/459/531/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Отчак Н.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2021 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останій просить накласти арешт на 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ..

В обґрунтування вказаної заяви покликається на те, що відповідач у даній цивільній справі завдав йому майнову шкоду на суму вартості автомобіля Ауді А6 2000 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 , який був придбаний ним за 8 000,00 доларів США, що станом на 17.03.2021 р., відповідно до курсу НБУ становить 221 200,00 грн.. Зазначає, що відповідач у шахрайський спосіб заволодів його коштами (справа №459/142/20) та майном (№459/404/20), не повертає їх, тим самим ухиляється від виконання рішень судів по цих справах, а оскільки сума майнової шкоди є значною, а тому на його думку існує реальна небезпека того, що у випадку позитивного рішення для нього у даній справі, відповідач також буде ухилятись від виконання рішення суду. Вважає, що для ефективного захисту та поновлення його порушених прав і виконання рішення суду по даній справі, у даній справі необхідно накласти арешт на майно відповідача, при цьому зазначивши, що ціна позову у розмірі 221 200,00 грн. ж спів міною із вартістю 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

22.03.2021 р. у відповідності до ч. 1 ст. 153, ст. 247 ЦПК України, судом здійснено розгляд заяви без повідомлення учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З наданої позивачем копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №243939315 від 11.02.2021 р., вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності, у рівних частках, належить ОСОБА_2 (відповідачу) та ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення та ризик настання негативних наслідків у випадку незабезпечення позову випливає з фактичних обставин справи. Саме наявність таких сукупних обставин дає можливість вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Вище викладені висновки й міркування відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 12.02.2020 р. по справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Доводи позивача про те, що вартість 1/2 частки квартири, на яку він просить накласти арешт, є співмірною розмір майнової шкоди у сумі 221 200, грн.., суд не приймає до уваги, оскільки відсутні будь-які належні докази дійсної вартості майна.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що саме посилання позивача в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення вказаної заяви.

За таких обставин, виходячи з обсягу поданих позивачем доказів, які на його думку підтверджують існування між стронами спору та відсутності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання судового рішення, суд не вбачає правових підстав для забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, оскільки позивачем не доведена відповідність та співмірність виду забезпечення позову з заявленими позовними вимогами, який просить застосувати та таке подане без надання достатніх доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, узадоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити учасниками справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.03.2021 р.

Суддя: Н. Я. Отчак