Ухвала

19 березня 2021 року

м. Київ

справа № 760/15275/19

провадження № 61-4197ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Миколи Вікторовича, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за позовом товариства

з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю Компанія

з управління активами «Прімоколект-Капітал» (далі - ТОВ Компанія

з управління активами «Прімоколектив-Капітал») звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з указаним вище позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість

за кредитним договором від 06 лютого 2008 року № 690006657 у розмірі

218 450,82 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 76 298,35 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 142 152,47 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада

2019 року передано на розгляд Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю цивільну справу № 760/15275/19 за позовом

ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 березня 2020 року цивільну справу № 760/15275/19 за позовом ТОВ Компанія

з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду.

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, позов ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» заборгованість за кредитним договором від 06 лютого 2008 року

№ 690006657 у розмірі 71 750,40 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 56 055,00 грн, заборгованість по відсоткам - 15 695,40 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У березні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Гуменюк М. В., звернувсядо Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня

2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 16 лютого

2021 року (надійшла до суду 15 березня 2021 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а постанову суду апеляційного суду скасувати у повному обсязі, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ Компанія

з управління активами «Прімоколект-Капітал» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором відмовити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом із цим, представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк М. В.,

у касаційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого надав копію посвідчення учасника бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних

з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі

№ 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Зі змісту касаційної скарги убачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк М. В., оскаржує судові рішення у справі за позовом

ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій.При цьому,

ОСОБА_1 є відповідачем у даній цивільній справі.

Ураховуючи наведене, відсутні правові підстави вважати, що

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги з цих підстав.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 921,00 грн.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 152,52 грн (71 750,40 грн х 1,5%) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УГК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документ, який підтверджує звільнення заявника від його сплати.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддеюпостановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Миколи Вікторовича, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 19 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник