Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/127/21
Провадження по справі № 2/281/77/21
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 березня 2021 року смт Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Свинченко Г.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом сумісної власності подружжя

В С Т А Н О В И В:

02.03.2021 на розгляд Лугинського районного суду Житомирської області надійшов вищевказаний позов.

Ухвалою суду від 03.03.2021 даний позов було залишено без руху, та надано строк на усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

16.03.2021 позивачем через канцелярію суду надіслано: заяву про виконання ухвали суду, в частині п.10. ч.3 ст.175 ЦПК України, заяву про проведення грошової оцінки чи призначення свого судового експерта та заперечення на ухвалу суду від 03.03.2021.

Дослідивши надані позивачем заяви та заперечення, суд приходить до наступних висновків.

У своєму письмовому запереченні позивач зазначає, що він звільнений законодавством від сплати судового збору, оскільки є інвалідом війни 2-ї групи та додав до позовної заяви посвідчення інваліда війни 2-ї групи.

З урахуванням наявності в додатках копії посвідчення позивача, який дійсно являється інвалідом війни 2-ї групи та вказує про це в своїх запереченнях, що кореспондується з вимогами, ч.4 ст. 75 ЦПК України, а саме якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає, що вимоги стосовно судового збору позивачем виконані в повному обсязі.

Однак, позивачем не виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, де зазначено, що позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Позивачем в позовній заяві взагалі не зазначено ціну позову та не надано документів, які б її підтверджували. При цьому в прохальній частині позову мова йде і про нерухоме майно і про рухоме майно, а також про грошові кошти (п.6) суму яких взагалі не вказано.

При цьому позивач в своїй заяві просить про проведення грошової оцінки чи призначення судового експерта, що не може замінювати собою обов`язок позивача приведення позовної заяви у відповідність вимогам ст. 175 ЦПК України, без чого суд не має можливості прийняти рішення про відкриття провадження за вказаним позовом і зобов`язаний повернути позовну заяву позивачеві відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України. Крім того вирішення даних питань здійснюється судом після прийняття рішення про відкриття провадження у справі, яке по даному позову не приймалося.

Стосовно нерухомого майна суд роз`яснює, що відповідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Зідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року №358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище Постанови, оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Крім того, у ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

В своїх запереченнях позивач стверджує, що ним були виконані вимоги п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, оскільки до позовної заяви ним було додано копії паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, однак суд звертає увагу позивача, що п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України передбачає, що саме позовна заява повинна містити, окрім іншого, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Тобто норма даної статті регулює вимоги саме до змісту позовної заяви, а не до долучених до неї документів, як невірно трактує позивач.

Також, позивачем не виконані вимоги п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а саме: не додано та не зазначено доказів перебування з відповідачем у цивільному шлюбі, придбання, побудови ними спільного майна, ремонту 2-х квартир (адреси яких також не вказані), не додано документів на право власності вказаних квартир.

Вище вказане свідчить про те, що у встановлений судом строк позивач вимог ухвали суду про залишення позову без руху не виконав, не привівши зміст позовної заяви у відповідність вимогам ст. 175 ЦПК України, тому відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом сумісної власності подружжя вважається неподаною і підлягає поверненню.

Враховуючи зміст письмових заперечень позивача, суд роз`яснює, що вимоги, які пред`являються до позовної заяви встановлені законом і суд при вирішенні питання про відкриття провадження повинен перевіряти додержання позивачами вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України. Вказані вимоги є загальнообов`язковими для всіх позивачів незалежно від написання чи не написання ними скарг.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягненняцієї мети.

Суд, також додатково роз?яснює позивачу, що оскільки він являється інвалідом війни 2-ї групи, то відповідно до ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» має право звернутися за безоплатною вторинною правовою допомогою для належної підготовки документів перед подачею до суду.

На підставі викладеного та керуючись стст.185,260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом сумісної власності подружжя - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п`ятнадцяти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Свинченко Г.Д.