Справа № 548/1869/20
Провадження №2/548/206/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2021 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді- Миркушіної Н.С.,
за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,
адвоката -Чубенко Ж.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди,-
Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.
Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач ОСОБА_2 та його брат ОСОБА_3 як виконавець не виконали взяті на себе за договором підряду № 3 від 12.01.2018 року зобов`язання, а саме: у встановлений договором строк не виконали договір підряду.
Позивач прохав стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість в розмірі 34 500,00 грн., яка виникла у зв`язку із невиконанням договору підряду № 3 від 12 січня 2018 року та моральну шкоду, заподіяну неправомірними діями відповідачів, в розмірі 10 000,00 грн.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 10.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 12.01.2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 02.02.2021 року відкладено основний судовий розгляд.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чубенко Ж.А. не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримала повністю проти заочного ухвалення рішення не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи, відзиву не подали, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від представника позивача не надходило.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді цієї справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд з`ясувавши позицію представника позивача, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору.
Судом встановлено, що 12 січня 2018 року між позивачем, ОСОБА_1 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , був укладений договір підряду № 3 (далі - договір). Відповідно до розділу 1 договору підрядник - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , зобов`язався виконати за завданням замовника - позивача, ОСОБА_1 , роботу, а саме: виготовити та встановити металеві східці на другий поверх з дубовим покриттям (сходинки та підсхідці) у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Розділом 2 договору визначено ціну договору та порядок розрахунків між сторонами. Так, пунктом 2.2. передбачено, що орієнтовна вартість робіт і матеріалів складає:
- 67 500,00 грн. (шістдесят сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), яка включає вартість робіт в розмірі 16 000,00 грн. (шістнадцять тисяч гривень 00 копійок) і матеріалів в розмірі 51 500,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).
Згідно пункту 2.3. договору замовник мав сплатити підряднику попередню оплату за матеріали в розмірі 75 %, що складає 38 500,00 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). Відповідно до пункту 2.4. договору кінцеві розрахунки між сторонами здійснюються на підставі рахунка, наданого підрядником після підписання акту виконаних робіт.
На виконання вказаного договору позивачем було проведено готівкою попередню оплату, що підтвердженням відмітками на зворотній стороні договору підряду:
- 12 січня 2018 року у розмірі 38 500,00 грн. (на закупівлю матеріалів);
- 15 березня 2018 року у розмірі 11 000,00 грн. (на закупівлю матеріалів);
- 20 березня 2018 року у розмірі 7 000,00 грн. (за роботу);
- 22 січня 2019 року у розмірі 2 000,00 грн. (на закупівлю матеріалів);
Всього по договору замовником було заплачено підряднику 58 500,00 грн. (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), в тому числі: 51 500,00 грн. - за матеріали та 7000,00 грн. - за роботу. Тобто договірні зобов`язання замовником виконані у повному обсязі.
До виконання робіт підрядником, ОСОБА_2 (відповідач 1), з його власної ініціативи, був залучений його рідний брат, ОСОБА_3 (відповідач 2), який фактично представляв інтереси підрядника у договірних відносинах із позивачем, в тому числі і отримував грошові кошти сплачені замовником згідно договору.
Розділом 3 договору передбачено строк виконання робіт: 30 робочих днів з моменту здійснення попередньої оплати замовником, у розмірі та на умовах, зазначених в пункті 2.3. договору.
Згідно умов договору підрядник повинен був виконати роботу за завданням замовника до 26 лютого 2018 року, але виконав свої договірні зобов`язання лише частково: з простроченням понад 8 (вісім) календарних місяців, у листопаді 2018 року, розпочав роботи та виготовив каркас східців. Зі слів підрядника вартість виконаних робіт (з матеріалами) складає - 18 500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). У грудні 2018 року роботи припинено та повністю не закінчено.
У серпні та вересні 2019 року в рахунок погашення заборгованості відповідачем 2, ОСОБА_3 , було повернуто позивачу частину коштів в розмірі 5500,00 грн. та повідомлено, що роботи вони не виконають і на протязі 90 днів повернуть заборгованість за договором.
Неодноразові звернення позивача на адресу відповідачів про необхідність продовження та закінчення виконання робіт останніми повністю ігноруються, попередньо сплачені кошти позивачу не повертаються, що доводиться копіями листа від 01 липня 2019 року, претензії та листа від 14 серпня 2020 року.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно ст. 839 ЦК України Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.
Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
Головним обов`язком підрядника за договором підряду є виконання обумовленої договором роботи або її окремих етапів у строки, обумовлені договором (ч. 1 ст. 846 ЦК України). Невиконання цього та інших обов`язків підрядника в обумовлені строки є порушенням зобов`язання (простроченням підрядника).
Права замовника у разі порушення підрядником договору підряду врегульовані ст. 852 ЦК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Здійснення сторонами своїх суб`єктивних прав та виконання ними суб`єктивних цивільних обов`язків пов`язане з дотриманням певних строків, які встановлені законом, договором, звичаєм ділового обороту, рішенням суду тощо. Дотримання цих строків управомоченою або зобов`язаною особою є важливою умовою нормального розвитку підрядних правовідносин, задоволення матеріальних і духовних потреб його учасників. Серед загальних засад (принципів) зобов`язального права насамперед виділяється вимога щодо належного виконання зобов`язань, якою охоплюється необхідність додержання всіх умов щодо суб`єктів, предмета, строків (термінів), місця, способу виконання тощо. Відповідно до ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих кодексів, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.
Важливим елементом належного виконання зобов`язання є дотримання умов щодо строків виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушення боржником чи кредитором умов договору може розглядатися або як невиконання, або як неналежне виконання зобов`язань. Саме так визначається порушення зобов`язання у ст. 610 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення з боку боржника або кредитора. Правові наслідки порушення зобов`язання визначені у ч. 1 ст. 611 ЦК України. Зокрема, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, чи розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості відповідачами належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачі заперечень відносно позову до суду не подали.
З врахуванням вказаного, суд вважає, що зазначена сума заборгованості, вказана позивачем в розрахунку заборгованості по договору, доданому до позовної заяви, обрахована вірно і, оскільки відповідачі істотно порушили умови договору суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з них визначеної позивачем заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Аналізуючи вищевказані норми закону, суд приходить до висновку про наявність вини відповідачів в односторонній відмові від виконання умов договору підряду на протязі більше 3 років (26.02.2018 року дата закінчення робіт згідно договору), що призвело на протязі цього часу до значних моральних страждань позивача - пригніченого психологічного стану через хвилювання, роздратованість з приводу даної ситуації, погіршення його відносин з оточуючими людьми через це, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя - не можливості повноцінно користуватися будинком так як на другий поверх відсутні східці, та вважає доведеним позивачем факт наявності моральної шкоди, що завдана йому вищевказаними протиправними діями.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, характер та тривалість його немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (справи «Харук та інші проти України», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Новоселецький проти України») та з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає необхідним зменшити розмір заявленої позивачем моральної шкоди та вважає необхідним визначити розмір морального відшкодування з відповідачів в сумі 5 000 грн. на користь позивача.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір в сумі 1 681, 60 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-14, 76-81, 141, 209-211, 213, 216, 221, 228, 229, 235, 240-242, 258, 259,263-265,268, 280 -283, 354,355 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди,- задовольнити частково.
Стягнути солідарно з відповідачів, ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь позивача, ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , заборгованість в розмірі 34 500,00 грн. (тридцять чотири тисячі п`ятсот гривень), яка виникла у зв`язку із невиконанням Договору підряду № 3 від 12 січня 2018 року.
Стягнути солідарно з відповідачів, ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь позивача, ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , моральну шкоду, заподіяну неправомірними діями відповідачів, в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з відповідачів, ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь на користь держави судовий збір в сумі 1 681, 60 грн. в рівних долях з усіх відповідачів, тобто по 840, 80 грн. з кожного з відповідачів.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.
Сторони справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою, АДРЕСА_1 ,іпн НОМЕР_3 ,
Представники позивача - адвокат Чубенко Жанна Анатоліївна, адреса АДРЕСА_2 ,
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса проживання : АДРЕСА_3 ,іпн НОМЕР_1 ,
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ,іпн НОМЕР_2 .
Суддя: Н.С.Миркушіна