Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2005/18
Провадження № 8/376/1/2021
У Х В А Л А

"22" березня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Приймака Олександра Юрійовича про відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка Олександра Миколайовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Коваленка Олександра Миколайовича.

22.03.2021 року до канцелярії Сквирського районного суду Київської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Приймака Олександра Юрійовича про відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка О.М.

В обгрунтування заяви адвокат Приймак О.Ю. вказав, що суддею Коваленком О.М. як слідчим суддею Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/1518/20 розглядалась скарга ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Сквирського ВП ГУНП в Київські області Клочака М.В. про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000236 від 28.05.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з фабулою цього провадження, службові особи Шапіївської сільської ради в період з лютого 2006 по грудень 2012 років незаконно передали суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 майнові паї осіб, які були членами колишнього КСП «Прогрес», у тому числі батьків ОСОБА_1 , майнові права яких він успадкував, в рахунок взаєморозрахунків за прокладення мережі газопроводу села Шапіївка, що були оцінені на 50 % дешевше від первинної вартості.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 21.12.2020 в задоволенні цієї скарги слідчим суддею Сквирського районного суду Київської області Коваленком О.М. відмовлено. Приводом для прийняття такого рішення, згідно з викладеними в наведеній ухвалі доводами, стало те, що предметом досудового розслідування є правовідносини, які виникли в період 2006 - 2007 років між СПД ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за якими останні начебто розпорядились своїм майном. Отже, на думку судді, заявник скарги ОСОБА_1 в період 2006-2007 років не був власником майна та добровільно нічого не передавав СПД ОСОБА_2 або ТОВ «Агрофірма Шапіївка», а тому ОСОБА_1 , на думку слідчого судді Коваленка О.М. , не завдано будь-якої шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України. З огляду на це слідчий суддя Коваленко О.М. вважає, що ОСОБА_1 не може бути визнаний потерпілим в кримінальному провадженні № 0000236 від 28.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином, суддя Коваленко О.М. в зазначеній ухвалі висловив свою позицію про те, що ОСОБА_1 чи інша особа, яка після 2006-2007 років стала правоприемником майнових паїв колишнього КСП «Прогрес», не вправі вимагати поновлення її порушених прав на це майно та не може бути потерпілою від злочинного посягання на вказані майнові паї при передачі їх СПД ОСОБА_2 або ТОВ «Агрофірма Шапіївка».

Ці ж майнові права були предметом позову ОСОБА_1 у цивільній справі № 376/2005/18. Рішенням судді Сквирського районного суду Київської області Клочка В.М. від 03.12.2018, яке набрало законної сили 03.01.2019, позов ОСОБА_1 задоволено із визнанням за ним у порядку спадкування за заповітом права власності на майнові паї членів КСП «Прогрес» (майновий сертифікат), вартістю 3054,77 та 5804,08 пайових гривень майна КСП «Прогрес», яке розташоване в с. Шапіївка Сквирського району Київської області, підтвердженого списком видачі Свідоцтв про право на майнові паї № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 відповідно, що належали його померлим батькам.

За таких обставин, оскільки суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М. вже висловив свою думу щодо дії вищеназваних правовідносин у часі та колі осіб, які мають право порушувати питання про захист їх майнових інтересів, у своїй ухвалі у справі 376/1518/20, він має упереджене, суб`єктивне ставлення до позовних вимог ОСОБА_1 у справі № 376/2005/18, викладених у його позові доводів, їх обґрунтувань, поданих суду доказів та безпосередньо ухваленого суддею Клочком В.М. рішення, яким ці позовні вимоги визнані обґрунтованими, а подані ОСОБА_1 докази переконливими і достатніми для задоволення його позову.

Тому, на підставі вищевикладеного адвокат Приймак О.Ю. просить суд:

Відвести суддю Сквирського районного суду Київської області Коваленка

Олександра Миколайовича від розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд за

нововиявленими обставинами рішення Сквирського районного суду Київської області від

03.12.2018 у цивільній справі № 376/2005/18 за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської

сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності у

порядку спадкування на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України - за наявності інших

обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Дослідивши заяву представника позивача про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року було відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень частини другої та третьої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Між тим дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені представником позивача, суд вбачає, що з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної справи, запобігання обвинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відвід.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 40 ЦПК передбачено, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , ст. ст. 36-41, 258 - 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Приймака Олександра Юрійовича про відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка Олександра Миколайовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - задовольнити в повному обсязі.

Прийняти відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка Олександра Миколайовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами передати до канцелярії Сквирського районного суду Київської області для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О. М. Коваленко