Справа № 173/2232/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Волинець Т.М.,

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Вільногірської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до відповідача Вільногірської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати ОСОБА_5 Свідоцтво про право на спадщину видане 21.05.1993 року Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_5 . На день смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 року. 05.02.2020 року вони звернулись до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно і було встановлене наступне: згідно з довідкою, наданою 09.07.2019 року за №607 КП «Верхньодніпровське БТІ», право власності на даний об`єкт не зареєстровано.

05.02.2020 року вони отримали свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в АДРЕСА_1 розміром 2500 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд кадастровий номер :11:001:0047.

28.11.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Вільногірської міської ради Бугай Д.Р. було відмовлено у державній реєстрації права власності за померлою ОСОБА_5 на даний житловий будинок. 23.07.2020 року вони узаконили прибудову літера А-1 . Отримали декларацію про ввод об`єкта в експлуатацію. У зв`язку з тим, що померла ОСОБА_5 за життя не зареєструвала право власності на житловий будинок та тим, що на даний час не можливо провести державну реєстрацію права власності на майно, свідоцтво про право на спадщину за законом нас видати не має змоги. Тому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою від 19.01.2021 року, було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачці за адресою її реєстрації.

Ухвалою від 23.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачці за адресою її реєстрації.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

Відповідач відзив на позов не подавав.

Позивачі в судове засідання не з`явилися , з`явився їх представник.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просив долучити до матеріалів цивільної справи письмові пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечував про задоволення позову.

Треті особи в судове засідання не з`явилися були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.09.1993 року, ОСОБА_6 , зазначені російською мовою: батько « ОСОБА_7 » та матір « ОСОБА_5 » (а.с. 90).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію та укладання 22.03.1986 року шлюбу між « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_6 » після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - « ОСОБА_9 », відомості в свідоцтві про одруження зазначені російською мовою (а.с. 91).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 61).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відкрита спадкова справі та спадкодавцем є ОСОБА_5 ( а.с. 74, 86).

Згідно свідоцтва про право на спадщину позивачі отримала спадщину після смерті матері яка складається з 1/2 частки земельної діялнки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85).

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за позивачами (а.с. 87, 95).

Згідно постанови 05.02.2020 року державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій , так як ОСОБА_5 не зареєструвала свої право власності на майно (а.с. 77).

28.11.2019 року було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с. 79, 80).

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до аб. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 16 передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права.

У зв`язку з тим, що померла ОСОБА_5 за життя не зареєструвала право власності на майно, свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 видати не було змоги. Вказані особи є спадкоємцями ОСОБА_5 за законом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця.

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_5 за життя мала оформити своє право власності належним чином не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки за життя нею набуто право власності на житловий будинок, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується матеріалами справи, а самовільно збудовану прибудову літ. А-1 в 1994 році за життя не узаконено відповідно до законодавства. На теперішній час цю прибудову введено в експлуатацію.

Відповідно до п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 р № 1127, реєстрації підлягають лише ті права, які спадкодавець набув за життя, однак з тих чи інших причин не зареєстрував, державна реєстрація права власності за померлим власником з урахуванням реконструкції є неможливою. За позивача також не можливо провести державну реєстрацію.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачами своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, з наданих позивачами доказів, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати за клопотанням позивачів віднести на їх рахунок.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Вільногірської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий 08.02.1996 року ІПН НОМЕР_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину садибного житлового будинку літера А-1 площею - 54,5 кв. з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 паспорт НОМЕР_5 орган який видав 1218 ІПН НОМЕР_6 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину садибного житлового будинку літера А-1 площею - 54,5 кв. з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної

скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду буде виготовлено 19.03.2021року.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик