ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/1334/19 Головуючий суддя І інстанції Винниченко П. П.
Провадження № 22-ц/818/1983/21,22-ц/818/1985/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: позики, кредиту, банківського вкладу, з них
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чабан А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Селянського (Фермерського) господарства «Моноліт» та ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року, та апеляційну скаргу Селянського (Фермерського) господарства «Моноліт» на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 100 000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1000 грн.

Позов мотивовано тим, що 05 лютого 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, посвідчений розпискою, яку відповідач написав власноручно. Відповідно до умов договору позики відповідач брав у позивача позику в розмірі 100 000 грн, та зобов`язувався її повернути до 01 грудня 2018 року. В якості застави та гарантії повернення коштів виступає земельна ділянка загальною площею 8,6974 га., кадастровий номер :06:002:0025, що розташована на території Ізюмської сільської ради Борівського району Харківської області, що належить відповідачу на праві власності. У разі неповернення грошових коштів в строк до 01 грудня 2018 року право власності на вищезазначену земельну ділянку переходить до ОСОБА_2 .

Зазначав, що до 01 грудня 2018 року грошові кошти так і не були повернуті, тому просив стягнути заборгованість.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду харківської області від 24 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 100000 грн та 1000 грн судового збору.

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну порядку та способу виконання судового рішення.

Заява мотивовано тим, що рішенням від 24 квітня 2019 року задоволено його позов, проте оскільки відповідач ОСОБА_1 ніде не працює, коштів для погашення боргу не має, що робить неможливим виконання рішення суду просив визнати за ним право власності в рахунок погашення заборгованості право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №186384 від 21 вересня 2010 року.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 8,6974га, кадастровий номер :06:002:0025, яка знаходиться на території Ізюмської селищної ради Борівського району Харківської області видані на ім`я ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням та ухвалою суду першої інстанції С(Ф)Г «Моноліт» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на те, що зазначеним рішенням та ухвалою зачипаються їх права як орендатора земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 просили рішення та ухвалу скасувати, у задоволенні позову та заяви ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив суд рішення скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

22 лютого 2021 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від позову та від заяви про зміну способу виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Положеннями ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Матеріали справи свідчать про відсутність визначених у згаданих нормах цивільного процесуального права перешкод для прийняття відмови позивача від свого позову та від похідної заяви про зміну способу виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року, що відповідає умовам ст. 206 ЦПК України, що в цілому відповідає принципу диспозитивності.

Суд апеляційної інстанції також роз`яснює ОСОБА_2 наслідки відмови від позову, що у разі повторного звернення до суду за вирішенням спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, - буде відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Питання про судові витрати вирішується на підставі ч.2 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 373, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та від заяви про зміну способу виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року та ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2019 року - визнати нечинними.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу закрити.

Повернути Селянському (фермерському) господарству «Моноліт» та ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого ними при поданні апеляційної скарги.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в Основ`янському районі м. Харкова Харківської області повернути Селянському (фермерському) господарству «Моноліт» 750 (сімсот п`ятдесят ) грн в рахунок повернення 50% суми сплаченого судового збору згідно платіжного доручення №104 від 01 лютого 2021 року (Отримувач: ГУК Харків обл./м.Хар.Основ`ян/22030101; код 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) код банку 899998 НОМЕР_1 ; банк платника АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м.Києві код банку 380805 НОМЕР_2 ; Призначення платежу: *; 101; 30772983; код податку 22030101 за подачу апеляційної скарги. Без ПДВ.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в Основ`янському районі м. Харкова Харківської області повернути Селянському (фермерському) господарству «Моноліт» 1135 (тисяча сто тридцять п`ять ) грн в рахунок повернення 50% суми сплаченого судового збору згідно платіжного доручення №1034 від 01 лютого 2021 року (Отримувач: ГУК Харків обл./м.Хар.Основ`ян/22030101; код 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) код банку 899998; НОМЕР_1 ; банк платника АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м.Києві; код банку 380805; НОМЕР_2 ; Призначення платежу: *; 101; 30772983; код податку 22030101 за подачу апеляційної скарги. Без ПДВ.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в Основ`янському районі м. Харкова Харківської області повернути ОСОБА_1 750 (сімсот п`ятдесят ) грн в рахунок повернення 50% суми сплаченого судового збору згідно квитанції №109 від 01 березня 2021 року (Отримувач: ГУК Харків обл./м.Хар.Основ`ян/22030101; Рахунок отримувача UA39 8999 9803 1316 1206 0800 2066 1; код отримувача 37874947; банк отримувача 899998; Казначейство України (ел.адм.подат.) Назва операцій *; 101; НОМЕР_3 ; 22030101 ОСОБА_1 на рішення від 25.04.2019 по справі № 623/1334/19 Харківськи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 березня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

О.М. Хорошевський