справа № 489/1178/21
провадження №2-з/489/39/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

19 березня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову

встановив:

04.03.2021 позивачем було подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (провадження по справі на даний час не відкрито в зв`язку з направленням запиту щодо уточнення місця реєстрації відповідача).

17.03.2021 ОСОБА_1 до суду було подано заяву про забезпечення вказаного позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 .

Свою заяву мотивувала тим, що нею подано до суду позов ціна якого складає 247131,55 грн. У разі незабезпечення позову існує загроза ускладнення виконання рішення суду (у разі його задоволення), а саме відповідачем може бути відчужене належне йому нерухоме майно, що може унеможливити виконання рішення суду.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, серед яких передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчинити певні дії тощо.

Відповідно до частини другої статті 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами подано позовну заяву до відповідачів, в якій він просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 247131,55 грн. При цьому, з метою забезпечення позову, вона просить суд накласти арешт на нерухоме майно, належне відповідачу, так як сума боргу є значною.

Вказане свідчить, що у разі незабезпечення позову може бути ускладнено виконання рішення суду у разі задоволення позову та дані обставини перешкоджатимуть позивачу реалізації її прав, а тому захід забезпечення позову взаємопов`язаний з предметом спору.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний вид забезпечення позову не порушує прав.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (на даний час майно перебуває в іпотеці іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп») та на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , загальною площею 54,2 кв.м. (реєстраційний номер майна: 14981195, номер запису 18671 в книзі 108).

Встановити, що заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.03.2021.

Суддя І.В. Коваленко