Справа № 274/8513/20 Провадження № 2/0274/743/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.21 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доШвайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_2 ,
провизнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, попереднього власника будинку - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності.

Швайківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала.

Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.06.2020 р. (а. с. 14).

За заповітом від 08.05.2020 р. ОСОБА_3 все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, та все те, що буде належати їй на день смерті за законом, заповіла дочці - ОСОБА_1 (а. с. 13).

Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

З довідки від 25.02.2021 р. № 331/02-14 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори І.В. Єрьомінсько-Бойкової випливає, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 (а. с. 37).

Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки(спадщина) ОСОБА_3 , у тому числі - права власності останньої.

Між тим, ОСОБА_1 постановою від 22.12.2020 р. № 2400/02-31 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори І.В. Єрьомінсько-Бойкової про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 у зв`язку відсутністю документа, який би посвідчував право власності останньої на цей будинок (а. с. 24).

З довідки від 19.11.2020 р. № 2161, виданої Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", випливає, що станом на 31.12.2012 р. на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а. с. 20).

Як свідчить технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 12.11.2020 р., цей будинок було побудовано у 1981 р., а господарські будівлі та споруди до нього - у 1981 р. та 1991 р. (а. с. 15 - 19).

З довідки від 18.12.2020 р. № 825 Мирославського старостинського округу № 1 Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що померла ОСОБА_3 за записами погосподарських книг за 2000 - 2020 рр. рахувалась головою двору за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведене у попередніх трьох абзацах свідчить про те, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , проте правовстановлюючого документа на нього не оформила та права власності не зареєструвала.

Як вказувалось вище, у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності ОСОБА_3 на цей будинок, ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов`язки ОСОБА_3 щодо цього будинку), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на будинок.

Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину, набула право власності на майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову.

Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання Швайківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.

Керуючись статтями 200, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (Житомирська область, Бердичівський район, с. Швайківка, вул. Осівка, 1, ) про визнання права власності задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут