Справа № 653/4155/20
Провадження № 2-о/653/1/21
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2021 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд

Херсонської області в складі:

головуючого судді Мотонок Т.Я.,

за участю секретаря судових засідань Гурковського В.В.

заявників ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника заявників ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Риженка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу № 651/4155/20 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник заявників ОСОБА_3 , заінтересована особа Управління Державної Міграційної Служби України в Херсонській області про встановлення факту проживання у визначений час на території України,

ВСТАНОВИВ:

ЗаявникиОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання у визначений час на території України, в якій просили суд встановити факт, що ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обгрунтування заяви зазначено, що заявник ОСОБА_1 народилася в Україні м. Бердянськ Запорізької області, де закінчила школу і отримала загальну середню освіту. У 80-х роках виїхала до РФ у Липецьку область, де ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Бурятино Данківсьхого району Липецької області народила сина ОСОБА_2 . Восени 1990 року вона із сином ОСОБА_4 переїхала до матері ОСОБА_5 , яка мешкала у АДРЕСА_1 , УРСР, де вони мешкали разом до 2003 року. У 2003 році вона разом з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переїхала до Херсонської області, у м. Генічеськ, де проживають до теперішнього часу. 19.11.2009 року Генічеським РВ УМВС України ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України на заміну паспорта гр. СРСР. Її син ОСОБА_2 не може отримати паспорт громадянина України тому, що не має документованого підтвердження того, що на час оголошення незалежності України він проживав на території України. Тому, заявники просять судвстановити факт, що ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні представник заявників ОСОБА_3 подав заяву про уточнення анкетних даних, а саме зазначив, що правильне прізвище заявника ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в заяві, тому просив суд їх задовольнити та встановити факт, що ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали пояснення їхнього представника, просили суд заяву про встановлення факту проживання у визначений час на території України задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Державної Міграційної Служби України в Херсонської області Риженко В.М. в судовому засіданні просив суд в задоволенні заяви відмовити з наступних підстав: згідно матеріалів архівної справи, які є в наявності ДМС вбачається, що 07.10.2009 рішенням УМВС України в Херсонській області ОСОБА_1 , громадянці Російської Федерації, разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , було оформлено набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» як особі, яка народилась на території України до 24.08.1991.

В подальшому, 18.11.2009 року ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області.

Крім того, в матеріалах архівної справи наявна копія паспорта громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_2 від 18.01.1982 виданого Бердянським РВ ВС у Запорізькій області, на ім`я ОСОБА_1 . Згідно із записами у вищевказаному паспорті громадянина колишнього СРСР, вбачається що ОСОБА_1 була зареєстрована, в період з 14 травня 1990 року по 15 серпня 1996 року в с. Амеліно Фроловського району Волгоградської області, Російська Федерація. Тому, аналіз наявних документів не дає змогу стверджувати, що на момент проголошення незалежності України, тобто станом на 24 серпня 1991 року, заявники проживали на території України.

Крім того, 20.01.2021 ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 зверталися до Генічеського РВ УДМС України в Херсонській області за консультацією щодо порядку оформлення паспорта громадянина України. 13.02.2021 Генічеським РВ УДМС України в Херсонській області за вих. №6520/251/6520-21 була надана відповідь з роз`ясненнями вимог чинного законодавства України щодо проходження процедури набуття громадянства України, та рекомендовано заявнику звернутися до консульства Російської Федерації з метою документування паспортом громадянина Російської Федерації або отримання довідки про відсутність у заявника громадянства Російської Федерації, оскільки заявник є уродженцем Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 02.10.1989.

Крім того, так як у ОСОБА_2 відсутній документ, що посвідчує особу, то йому необхідно у такому випадку проходити процедуру встановлення особи, що здійснюється органами міграційної служби. Дану процедуру Заявник не проходив, а тому не можливо підтвердити його особу та всі дані, що вказуються у поданій до суду заяві.

Представник ОСОБА_8 пояснив, що у заявника ОСОБА_2 є підстави для набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» оскільки мати ОСОБА_2 - ОСОБА_1 народилась до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про

правонаступництво» за умови надання відповідного пакету документів, передбачених пунктами 24, 26 Порядку № 215/2001, зокрема:

1)заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

2)дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм);

3)один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

-зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

-заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

4)документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України";

5)копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Тому, ОСОБА_9 має правові підстави для набуття громадянства України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» та пунктів 24, 26 Порядку № 215/2001 без надання рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_1 її рідна донька, а ОСОБА_2 її онук. Восени 1990 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 переїхали на Україну і проживали у неї в м. Донецьк. У 2003 році переїхали на постійне місце проживання в м. Генічеськ Херсонської області.

Приймаючи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши всі подані докази суд приходить до наступного висновку:

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27 березня 2001 року № 215 передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства (ч. 5 ст. 8 вищевказаного Закону).

На підтвердження факту проживання ОСОБА_2 на території України заявниками подано особову справу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 м. Донецьк Петровського району, яка заведена в 1996 році, довідки, про те що ОСОБА_2 навчався в 9-му класі в Генічеській загальноосвітній вечірній школі в 2004/2005 р.р, характеристики видані на ім`я ОСОБА_2 та свідоцтво про базову загальну середню освіту ОСОБА_2 від 20.06.2005 р.. Жодного доказу проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року не надано.

Крім того, суд ставить під сумнів належність та достовірність наданих доказів, оскільки прізвище особи у вказаних документах ОСОБА_11 , а як було встановлено в судовому засіданні прізвище заявника ОСОБА_12 , тому у суду виникають сумніви, щодо належності вказаних документів саме заявнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, в судовому засіданні було з`ясовано, що в Управлінні ДМС України в Херсонській області в матеріалах архівної справи наявна копія паспорта громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_2 від 18.01.1982 виданого Бердянським РВ ВС у Запорізькій області, на ім`я ОСОБА_1 . Згідно із записами у вищевказаному паспорті громадянина колишнього СРСР, вбачається що ОСОБА_1 була зареєстрована, в період з 14 травня 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Амеліно Фроловського району Волгоградської області, Російська Федерація. Крім того, ОСОБА_1 в 1993 році перебувала на території Російської Федерації, де у неї народився другий син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, аналіз наявних документів не дає змогу стверджувати, що на момент проголошення незалежності України, тобто станом на 24 серпня 1991 року, заявники проживали на території України.

Також, представник заінтересованої особи в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 жодного разу офіційно не звертався до органів ДМС із заявою про отримання паспорта громадянина України. Тому, з метою набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» оскільки мати ОСОБА_2 - ОСОБА_1 народилась до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво» за умови надання відповідного пакету документів, передбачених пунктами 24, 26 Порядку № 215/2001, без надання рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_2 має право на оформлення набуття громадянства України.

З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується із позицією зацікавленої особи та зазначає, що існують всі підстави для відмови в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі.

Суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви враховує положення ст. 8 Закону України «Про громадянство України» та зазначає, що за змістом вказаної норми закону і п. 24, п. 25 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001, ОСОБА_2 для оформлення набуття громадянства України повинен надати до міграційної служби разом з іншими документами або паспорт громадянина Російської Федерації або довідку з консульства Російської Федерації про відсутність громадянства такої країни, що буде підтверджувати його правовий статус на території України або як іноземця, або як особи без громадянства.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заявиОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник заявників ОСОБА_3 , заінтересована особа Управління Державної Міграційної Служби України в Херсонській області про встановлення факту проживання у визначений час на території України відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та оголошено 19.03.2021 року о 08.20 годині.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок