Єдиний унікальний номер 448/1223/19
Провадження № 2/448/22/21
У Х В А Л А

17.03.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кічака Ю.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство Мостиське «Архітектурно-планувальне бюро» про визнання недійсними рішень Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області та визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство Мостиське «Архітектурно-планувальне бюро» про визнання недійсними рішень Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області та визнання недійсним договору оренди землі.

Позивачка ОСОБА_1 подала письмову заяву про відвід судді Кічаку Ю.В. з тих підстав, що справедливий та неупереджений розгляд даної справи має для неї (позивачки) надважливе значення, оскільки незаконно прийняті Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області рішення та укладення договору оренди землі, яким передбачено використання земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, угіддя під будівлями та дворами, землі промисловості фактично позбавляють її (позивачку) права на ведення господарства та підприємницької діяльності, що є єдиним джерелом її доходу; у неї (позивачки) відсутня довіра до складу суду, а саме до головуючого судді, оскільки існує підозра, що суддя формує свою правову позицію у відповідності до позиції окремих зацікавлених осіб, а не у відповідності до норми закону; суддею постановлено ухвалу про зупинення провадження та залишення частини позовних вимог без розгляду, незаконність яких встановлена Львівським апеляційним судом, внаслідок чого такі ухвали були скасовані, що на її (позивачки) думку може свідчити про упередженість судді до сторони позивача.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала подану нею заяву про відвід головуючому судді.

Представник відповідача Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області Фольтович З.І. в судовому засіданні зазначив, що подану позивачкою ОСОБА_1 заяву про відвід головуючому судді розцінює як безпідставну, однак вирішення питання про відвід судді покладає на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи повідомлень про поважність причин неявки в судове засідання від зазначеного учасника справи на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи - Приватного підприємства Мостиське «Архітектурно-планувальне бюро» в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду письмову заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи за їх відсутності.

З урахуванням наведеного та вимог ч.8 ст.40, ч.1 ст.223 ЦПК України, суд приходить до висновку, що неявка в судове засідання відповідача ОСОБА_3 та третьої особи не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Заслухавши думку учасників справи щодо заявленого відводу судді, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Хоча позивачка ОСОБА_1 заявила відвід головуючому судді пізніше початку підготовчого засідання, однак, беручи до уваги мотиви заявленого відводу, які пов`язані зі скасуванням Львівським апеляційним судом ухвал, постановлених головуючим суддею, що мало місце після спливу строку, передбаченого ч.3 ст.39 ЦПК України, з врахуванням тієї обставини, що відвід заявлено у першому судовому засіданні після надходження справи з апеляційної інстанції, вважаю, що у даному випадку відвід заявлено з дотриманням процесуальних строків, передбачених ст.39 ЦПК України.

За правилами ч.ч. 1, 2, 7 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Суд вважає, що підґрунтям підстав відводу головуючому судді Кічаку Ю.В. фактично є незгода сторони позивача з попередньо ухваленими ним процесуальними рішеннями (ухвалою про зупинення провадження у справі та ухвалою про залишення без розгляду частини позовних вимог), а тому, враховуючи положення ч.4 ст.36 ЦПК України, такі не можуть бути підставою для відводу.

При цьому, з метою забезпечення стороні позивача гарантованого права на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо її прав та обов`язків цивільного характеру, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ч.1 ст.6) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Існує дві вимоги щодо безсторонності суду, а саме: 1) суд повинен бути суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи; 2) суд також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності (справа Фіндлей, ор. Сіt).

Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: "Існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно суб`єктивного тесту, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно об`єктивного тесту, тобто встановлення, чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності" (справа П`єрсак, А 53 параграф 30).

В пп. 66, 67 рішення ЄС "Мироненко і Мартенко проти України" від 10.03.2010 року зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З огляду на об`єктивний критерій безсторонності суду, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу, в рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р. Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності судів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому, і суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що наведені в заяві підстави заявленого відводу головуючому судді не викликають сумнівів у неупередженості такого в результатах розгляду даної цивільної справи, однак, з метою уникнення чи запобігання у подальшому негативного ставлення до судді, виключення будь-якого сумніву в учасників судового провадження стосовно безсторонності судді та недопущення наявності сумнівів з приводу його об`єктивності і неупередженості при вирішенні вказаного цивільного спору, в тому числі недопустимості думки про заінтересованість судді (складу суду) в досягненні певного результату при розгляді даної справи, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд даної справи незалежним і безстороннім судом та для гарантії винесення об`єктивного рішення у справі, виходячи із положень п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, заяву про відвід судді слід задовольнити, а справу передати в канцелярію Мостиського районного суду Львівської області для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Керуючись п.5 ч.1 ст.36, ст.ст.39, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кічака Ю.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство Мостиське «Архітектурно-планувальне бюро» про визнання недійсними рішень Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області та визнання недійсним договору оренди землі задовольнити.

Справу передати в канцелярію Мостиського районного суду Львівської області для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.В. Кічак