12.03.2021 Справа № 756/5026/18
Справа пр. № 2/756/200/21
ун. № 756/5026/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретарів судового засідання - Чепур Н.К.,

Ващенко М.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства й зобов`язання вчинити дії та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства й зобов`язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що з 2010 року вона проживала однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилася донька ОСОБА_5

ОСОБА_1 стверджувала, що відповідач ОСОБА_3 є батьком дитини, проте він відмовився офіційно визнати її своєю донькою і подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, а тому запис про батька дитини в актовому записі про народження дитини було здійснено відповідно до положень ч. 1 ст. 135 СК України.

Позивач зазначила, що відповідач заперечує факт свого батьківства, а тому просила суд визнати походження малолітньої ОСОБА_5 від батька ОСОБА_3 ; визнати батьківство ОСОБА_3 щодо доньки ОСОБА_5 ; виключити з актового запису про народження ОСОБА_5 відомості про батька ОСОБА_6 ; внести зміни актового запису про народження ОСОБА_5 , зазначивши прізвище дитини " ОСОБА_5 " замість "ОСОБА_5."

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Васалатія К.А. від 24 квітня 2018 року було відкрито провадження у цивільній справі № 756/5026/18 за позовом ОСОБА_1 про визнання батьківства й зобов`язання вчинити дії.

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджувала, що батьком дитини є відповідач ОСОБА_3 , проте він не спілкується з донькою, не бере участі у її вихованні та утриманні.

З цих підстав ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Андрейчука Т.В. від 01 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів та відкрито провадження у цивільній справі № 756/11631/18.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2019 року цивільну справу № 756/5026/18 за позовом ОСОБА_1 про визнання батьківства й зобов`язання вчинити дії передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 13 серпня 2019 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 756/5026/18 за позовом ОСОБА_1 про визнання батьківства й зобов`язання та цивільну справу № 756/11631/18 за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовні заяви ОСОБА_8 , в яких зазначив, що позивач не надала доказів на підтвердження батьківства ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_5 , а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Позивач відповідь на відзив ОСОБА_3 суду не надала.

Третя особа Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) пояснення щодо позову ОСОБА_1 про визнання батьківства й зобов`язання вчинити дії чи відзиву ОСОБА_3 до суду не подала.

Залучена судом до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 пояснення щодо позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів чи відзиву ОСОБА_3 до суду не подала.

Судом зупинялось провадження у справі з 25 травня 2018 року до 28 серпня 2018 року та з 27 серпня 2019 року до 23 січня 2020 року на час проведення у справі судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судові засідання, призначені на 14 год 30 хв 03 лютого 2021 року та 13 год 45 хв 05 березня 2021 року не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали.

Представник третьої особи Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності її представника.

Третя особа ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала.

Заслухавши вступні слова позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 2 і 3 ст. 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно зі ст. 7 Конвенції ООН про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Питання реєстрації народження та визначення походження дитини регулюються ЦК України та СК України, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5.

Главою 12 СК України встановлено порядок визначення походження дитини від матері та батька.

Ч. 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Графи актового запису про народження "Дата народження", "Місце проживання" в розділі "Відомості про батька" у цьому випадку не заповнюються.

Оскільки на час народження доньки її мати ОСОБА_8 у шлюбі не перебувала, прізвище батька в актовому записі про народження ОСОБА_5 зазначено за прізвищем матері, а його ім`я та по батькові - за вказівкою матері.

За змістом ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

При цьому позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу (ч. 4 ст. 128 СК України).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

ДНК-тест (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999%). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ (на це звернув увагу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року № 3451/05).

Отже, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року у справі призначено судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу для з`ясування кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_3 та малолітньою ОСОБА_5 . Проведення експертизи було доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, на вирішення експертам було поставлено питання: "Чи є ОСОБА_3 біологічним батьком ОСОБА_5 .?" (т. 1, а. с. 218-220).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 попереджено судом про наслідки ухилення від проведення експертизи, передбачені ст. 109 ЦПК України (т. 1, а. с. 220).

Лист-повідомлення від 25 жовтня 2019 року за вих. № 100-943/2585 Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз про необхідність прибути о 10 год 00 хв 29 листопада 2019 року для відбору біологічних зразків був надісланий судом відповідачеві за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання: АДРЕСА_1 . Ця ж адреса вказана і у відзиві на позовну заяву (т. 1, а. с. 17, 206-209, 225). Поштове відправлення було повернуте за закінченням строку зберігання (а. с. 231).

На відбір зразків крові, призначений експертною установою на 10 год 00 хв 29 листопада 2019 року, відповідач ОСОБА_3 не з`явився.

Експертною установою було призначено повторно відбір зразків крові на 11 год 00 хв 09 січня 2020 року.

Лист-повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз від 25 жовтня 2019 року за вих. № 100-943/2585 про необхідність прибути об 11 год 00 хв 09 січня 2020 року для відбору біологічних зразків 23 грудня 2019 року був вручений відповідачеві (т. 1, а. с. 238).

Однак ОСОБА_3 не з`явився до експертної установи, не попередивши про поважність причини неявки.

За наведених підстав експертна установа повернула ухвалу суду про призначення експертизи без виконання (т. 1, а. с. 239).

Згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від проведення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи у справі про визнання батьківства, експертиза у цій справі не проведена не з вини позивача, відповідно до норми ст. 109 ЦПК України суд визнає факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, тобто факт батьківства ОСОБА_3 відносно дитини - ОСОБА_5 .

Як встановлено судом, на даний час малолітня ОСОБА_5 мешкає з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_3 є чоловіком працездатного віку, відповідач та його представник не надали доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_3 є інші діти, окрім ОСОБА_5 . Відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_5 , має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати ОСОБА_1 , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов про стягнення аліментів пред`явлено ОСОБА_1 07 вересня 2018 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність визнати ОСОБА_3 батьком малолітньої ОСОБА_5 ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Водночас суд звертає увагу позивача ОСОБА_1 на те, що порядок внесення змін до актового запису про народження передбачений Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Відповідно до п. 2.13.1 розділу ІІ зазначених Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 розділу ІІ Правил).

Наведене свідчить, що рішення суду про визнання батьківства є достатньою підставою для внесення органом реєстрації актів цивільного стану змін в актовий запис про народження дитини. Таким чином, додатково зобов`язувати орган реєстрації актів цивільного стану вчиняти дії, пов`язані з унесенням змін до актового запису про народження ОСОБА_5 , немає необхідності.

З цих підстав суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог у цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн та присуджує з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства й зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2021 року