РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2021 рокуСправа №451/293/20
Провадження № 2/451/171/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Войтович Н.В.,

з участю позивача

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/293/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кустин Радехівського району, одружилися ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що значиться у свідоцтві про одруження, серії НОМЕР_1 , дата видачі 24.02.1967 року. За час шлюбу, у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 народилися діти, які зазначені у позові в якості відповідачів та частина яких померла, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_9 . За життя ОСОБА_9 заповідального розпорядження на випадок своєї смерті не складала, а відтак внаслідок її смерті відкрилася спадщина за законом у склад якої, окрім іншого увійшло на право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 1,1412 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області та на які виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №092499. На момент смерті ОСОБА_9 була уже людиною похилого віку і потребувала сторонньої допомоги, а від так проживала без реєстрації у АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_2 та зятем і внучкою - ОСОБА_1 (Позивачем у справі). Після смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , як один із претендентів на спадкову масу, прийняла належну померлій спадщину шляхом взяття на себе відповідальності за зберігання правовстановлюючих документів та використовує належні померлій земельні ділянки, про що вказано у довідці №36 від 20.01.2020 року. Серед правовстановлюючих документів, які позивач взяла на відповідальне зберігання був і Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №092499, який належить ОСОБА_9 , однак такий був втрачений. Зазначає, що значний проміжок часу у органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_9 вона не зверталася, оскільки вважала, що спадкові права після смерті спадкодавця набула автоматично шляхом вступу в оперативне управління спадковою масою та прийняття такої в цілому. Таким чином, прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, вона звернувся до нотаріус із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з втратою оригіналу документа. Просить суд, встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , право власності на земельні ділянки загальною площею 1,1412 га, у склад яких увійшли дві земельні ділянки площами 0.6549 га та 0.4863 га, які виділено для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області і які належали ОСОБА_9 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛВ №092499, виданого 10.03.2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.2-6).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заявили до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали та просили прийняти рішення про задоволення вимог в повному обсязі (а.с.85-90).

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_9 , виданого повторно Радехівським РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 17 січня 2020 року (а.с.49).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 , про що свідчить свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_10 від 20 вересня 1975 року (а.с.45).

ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_11 виданого повторно 24 лютого 1967 року(а.с.47).

28 лютого 1935р. ОСОБА_8 одружився з ОСОБА_9 , про що свідчить свідоцтво про одруження, серії НОМЕР_1 від 24.02.1967 року, після одруження чоловіку та дружині присвоєно прізвища « ОСОБА_8 - ОСОБА_9 »(а.с.46).

ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що свідчить свідоцтво про народження, серії НОМЕР_12 від 03 липня 1951 року, батьками якої зазначаються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.14).

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_13 від 31.07.1958 року, батьками якого зазначаються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.20).

ОСОБА_16 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_6 ; ОСОБА_17 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_5 ; ОСОБА_18 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_14 ; ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_3 , видане повторно 28 лютого 2001р; ОСОБА_19 , помер ІНФОРМАЦІЯ_13 , свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_15 від 20.04.2005 р.; ОСОБА_20 , померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_7 (а.с.37-42).

ІНФОРМАЦІЯ_15 народився ОСОБА_3 , як вбачається з свідоцтва про народження, серії НОМЕР_16 від 7 липня 1954 р.(а.с.24).

11 січня 1964 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_17 , після реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_2 »(а.с.15, 25).

Від вищевказаного шлюбу у сторін народилися: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження, серії НОМЕР_18 від 13.10.1964 р.; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , свідоцтво про народження, серії НОМЕР_19 , повторно виданим 21.01.1969 року; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , свідоцтво про народження, серії НОМЕР_20 від 19 червня 1967 року(а.с.10,29,32).

22 жовтня 1988 року ОСОБА_25 уклав шлюб з ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_21 від 22 жовтня 1988 року, після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища « ОСОБА_1 »(а.с.11).

21.04.2005 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що знаходить своє підтвердження в свідоцтві про шлюб, серії НОМЕР_22 від 21 квітня 2005 року(а.с.28,36).

19 серпня 2003 року ОСОБА_28 одружився з ОСОБА_6 , про що свідчить, свідоцтво про одруження, серії НОМЕР_23 видане 19 серпня 2003 року(а.с.33).

Довідками №29 та №35 від 16.01.2020 року виданими виконкомом Кустинського старостинського округу, стверджується те, що гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 постійно по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але за вказаною адресою не проживала. Разом з померлою був зареєстрований - ОСОБА_7 - 1959р.н. Вище вказане також підтверджується будинковою книгою. Від імені померлої ОСОБА_9 заповіт не посвідчувався.(а.с.50-51, 55-59).

З довідки №8 від 10.01.2020 року вбачається, що гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 постійно по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживала без реєстрації в АДРЕСА_2 разом з: дочкою - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 зятем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_15 , онукою - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.52).

Після смерті гр. ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживала без реєстрації з ОСОБА_1 , остання взяла на себе відповідальність за зберігання правовстановлюючих документів ОСОБА_9 та використовує належні померлій земельні ділянки, вище вказане підтверджується довідкою №36 від 20.01.2020 року, виданою виконкомом Кустинського старостинського округу(а.с.53).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №092499, виданого 10 березня 2000 року, на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 05 травня 1999 року №225, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6191, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,1412 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кустинської сільської ради, належала ОСОБА_9 (а.с.54 - 54 зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_9 .

Факт, того що ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_9 , підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які проживають в с.Кустин Радехівського району, не довіряти показам яких в суду немає підстав (а.с.91-92).

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , право власності на земельні ділянки, загальною площею 1,1412 га, у склад яких увійшли дві земельні ділянки, площами 0.6549 га та 0.4863 га, які виділено для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області і які належали ОСОБА_9 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛВ №092499, виданого 10.03.2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 березня 2021 року.