Справа № 286/398/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання за нею права власності на спадкове майно житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що остання була її бабою; після її смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на спірний житловий будинок; позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті баби, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить позов задоволити, визнати за нею право власності на спірний житловий будинок.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просить розглянути справу без її участі.

Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Визнання позову відповідачем у цій справі не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Тому, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 , 1959 року побудови, що стверджується копією виписки з погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_2 , виданої Нововелідницькою сільською радою Овруцького району Житомирської області за № 1810 від 06.10.2020 року.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як повідомила Овруцька державна нотаріальна контора листом від 17.02.2021 року № 333/01-16, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 281/2020 у зв`язку із поданням її онукою ОСОБА_1 заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Проте постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Кулініч О.Д. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2021 року № 161/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.02.2021 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровано.

Тобто спадкодавець правовстановлюючих документів на належний їй житловий будинок при житті не виготовила, право власності на нього не зареєструвала. Відтак, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного в сукупності, за позивачем слід визнати право власності на спірний житловий будинок.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: Житомирська область, Овруцький район, с.Красилівка, РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення, який прожується на строк до закінчення карантину. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.03.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко