Номер провадження: 22-ц/813/702/21
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №495/10988/17 за позовом Першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2020 року у складі судді Шевчук Ю.В., -

в с т а н о в и в :

Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, звернувшись 29 грудня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, просив:

визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 19 грудня 2017 року №2692 «Про передачу гр. ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0168) для індивідуального дачного будівництва за адресом: АДРЕСА_1 »;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 32625794 щодо земельної ділянки площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0168) для індивідуального дачного будівництва за адресом: АДРЕСА_1 (виділені матеріали: а.с.1-11).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 3 січня 2018 року відкрито провадження у справі (виділені матеріали: а.с.30-32).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду (виділені матеріали: а.с.43-50).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року залишено без змін (виділені матеріали: а.с.57-64).

Постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року, постанову апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду (виділені матеріали: а.с.73-83).

10 квітня 2020 року виконуючим обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0168) для індивідуального дачного будівництва за адресом: АДРЕСА_1 (виділені матеріали: а.с.97-98).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2020 року заяву прокурора про забезпечення позову задоволено (виділені матеріали: а.с.102-104).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 2 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу суду про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову (виділені матеріали: а.с.109-112).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у відсутності підстав для забезпечення позову у заявлений спосіб. Прокурором заявлено немайнові вимоги до Затоківської селищної ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення ради про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:012:0168. Спір виник ще у 2017 році, до квітня 2020 року прокурор не ставив питання забезпечення позову. За цей час земельна ділянка не була відчужена, заставлена, передана в оренду тощо, на ділянці не розпочато будівництво. Вжиття заходів забезпечення позову у квітні 2020 року прокурор обґрунтував тим, що не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених інтересів територіальної громади смт. Затока. Посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою правовою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову. Наявність або відсутність обмеження на нерухоме майно, належне третій особі, жодним чином не вплине на виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог прокурора. Зміст позовних вимог має немайновий характер, їх виконання не має відношення щодо належності земельної ділянки, на яку накладено арешт, тій чи іншій особі, тобто факт незаконності рішення ради не пов`язаний із можливим відчуженням земельної ділянки або її фактичним залишенням у власності третьої особи. Накладаючи арешт на нерухоме майно громадянина України, суд проігнорував принцип непорушності права власності громадянина, яке має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відзиві на апеляційну скаргу виконувач обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наявністю підстав для забезпечення позову, оскільки земельна ділянка протягом одного року у 2015 році неодноразово відчужувалась на користь третіх осіб, зокрема, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно не порушує право особи на мирне володіння своїм майном, визначене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки накладення арешту на об`єкт нерухомості не позбавляє власника нерухомості права продовжувати користуватися та володіти ним, а також не спричиняє останньому збитків. Вищевказані положення не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів (виділені матеріали: а.с.148-151).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до визначених частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України підстав для забезпечення позову суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Види забезпечення позову передбачено статтею 150 ЦПК України, згідно пункту 1 частини 1 даної статті позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Прокурором заявлено вимоги до Затоківської селищної ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення ради про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:012:0168.

Земельна ділянка кадастровий номер 511030000:02:012:0168 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 20 січня 2015 року зареєстрована на праві приватної власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 30 листопада 2015 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №2088.

Отже, з 30 листопада 2015 року спірна земельна ділянка є власністю ОСОБА_3 , яка не є відповідачем за вимогами прокурора про визнання незаконним рішення ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Власник земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0168 ОСОБА_3 залучена до участі в справі в якості третьої особи.

Положення пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України не передбачають накладення арешту на майно третьої особи.

Отже, оскаржувану ухвалу про забезпечення позову постановлено з порушенням норм процесуального права, що має наслідком скасування ухвали та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка є власністю третьої особи.

Оскільки заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з тих підстав, що передбачений пунктом 1 частини 1 статті 149 ЦПК України вид забезпечення позову не підлягав застосуванню на час постановлення ухвали, то оцінка іншим доводам скарги та відзиву на скаргу не надається.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 25 лютого 2021 року завчасно належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, прокурором надано відзив на апеляційну скаргу; справа в провадженні суду з травня 2020 року, учасники справи мали процесуальний час для надання суду письмового обґрунтування власних позицій щодо питання забезпечення позову. Отже, справа розглядається за відсутності сторони, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2020 року про забезпечення позову в справі за позовом Першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку скасувати.

В задоволенні заяви виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0919 га (кадастровий номер :02:012:0168) для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 березня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков