П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року м. Київ

Справа №372/1314/20

Резолютивна частина постанови оголошена 17 березня 2021 року

Повний текст постанови складено 18 березня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретарів: Довгополої А.В., Онопрієнко К.С.

учасники справи: позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач Обухівська районна державна адміністрація Київської області

третя особа Головне управління Держгеокадастру у Київській області

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області ухваленого у складі судді Висоцької Г.В. 24 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права власності на земельні ділянки, -

Справа №372/1314/20
№ апеляційного провадження:22-ц/824/527/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Висоцька Г.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просили визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га. з кадастровим номером :04:071:0111, для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області садове товариство «Берізка»; визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га з кадастровим номером :04:071:0112, для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області садове товариство «Берізка»; припинити право власності Обухівської районної державної адміністрації Київської області на земельні ділянки площею 0,0600 га. з кадастровим номером :04:071:0111 та площею 0,0500 га з кадастровим номером :04:071:0112, для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області садове товариство «Берізка».

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що позивачі користуються земельною ділянкою з 2002 року та в них виникло право користування даною земельною ділянкою. Крім того, посилаються на те, що ними були здійсненні всі дії, передбачені земельним законодавством, які вимагаються для оформлення права власності на земельні ділянки, але відповідач, після поділу спірної земельної ділянки на дві - зареєстрував за собою право власності. Зареєструвавши ділянки за Обухівської районною державною адміністрацією Київської області, відповідач відмовляється передавати у власність позивачам земельні ділянки, посилаючись на п. 2 ст. 186-1 ЗК України, відповідно до якого проект землеустрою, який розроблений за замовленням позивачів, не погоджений структурним підрозділом обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури, що, в свою чергу, на думку відповідача, унеможливлює затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 липня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання права власності на земельні ділянки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вони просять рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції не були з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, встановлені судом, не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та представник позивачів адвокат Кулініченко Г.В. підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач Обухівська районна державна адміністрація Київської області та третя особа Головне управління Дергеокадастру в судові засідання не з`являлися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 грудня 1965 року між позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується копіями паспортів сторін.

19 листопада 2002 року Українська міська рада Обухівського району Київської області Рішенням 7 сесії 24 скликання передано ОСОБА_1 в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,15 га для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей в садовому товаристві «Берізка».

13 грудня 2002 на підставі вказаного Рішення від 19 листопада 2002 року Українська міська рада уклала з ОСОБА_1 нотаріально посвідчений договір оренди земельної ділянки серії 1с-1061 площею 0,15 га для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей в садовому товаристві.

16 січня 2008 року, ОСОБА_1 звернувся з заявою про надання в приватну власність земельної ділянки площею 0,11 га для ведення селянського господарства в районі садового товариства «Берізка» на території Української міської ради, яка перебувала в нього в тимчасовому користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки.

13 березня 2008 року Рішенням Української міської ради Обухівського району Київської області, на підставі вказаної заяви, було погоджено місце розташування земельної ділянки площею 0,11 га , яка знаходиться в СТ «Берізка». П. 3 вказаного рішення Української міської ради, згідно п. 12 Перехідних Положень Земельного Кодексу України було рекомендовано звернутися до Обухівської районної державної адміністрації Київської області з заявою про передачу у приватну власність даної земельної ділянки.

27 березня 2012 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 було зареєстровано, на підставі нотаріально посвідченого договору оренди земельної ділянки серії 1с-1061 укладеного 13 грудня 2002 року між ОСОБА_1 та Української міської радою Київської області, земельну ділянку площею 0,11 га з кадастровим номером :04:071:0102, з цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва в садовому товаристві «Берізка», що підтверджується копією інформаційної довідки.

01 жовтня 2014 року ОСОБА_1 подав до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Київської області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що підтверджується копією повідомлення.

13 жовтня 2014 року ОСОБА_1 отримав технічний паспорт на дачний будинок, із зазначенням площі земельної ділянки - 0,11 га, що підтверджується копією технічного паспорту.

16 жовтня 2014 року інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Київської області видала декларацію про готовність об`єкта - дачного будинку в садовому товаристві «Берізка» Обухівського району Київської області, що підтверджується копією декларації.

06 листопада 2014 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва та витягу з реєстру речових прав.

15 грудня 2016 року позивач, діючи на виконання рішення Української міської ради Обухівського району Київської області від 13 червня 2008 року, звернувся з письмовою заявою до відповідача про передачу йому в приватну власність земельної ділянки, на яку отримав лист № 60-171/07-25 від 16 січня 2016 року, в якому вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером № :04:071:0102 площею 0,1100 га перебуває в оренді гр. ОСОБА_1

30 травня 2017 року між позивачем та Української міською радою Обухівського району Київської області був укладений нотаріально посвідчений договір про розірвання договору оренди земельної ділянки від 13 грудня 2002 року, що підтверджується копією договору.

09 листопада 2017 року на підставі заяви відповідача та позивача, Українська міська рада Обухівського району Київської області Рішенням № 399/0/7-17-32-7 передала земельну ділянку площею 0,11 га з кадастровим номером :04:071:0102, цільове призначення 07.03 для індивідуального дачного будівництва, розташовану в садівницькому товаристві «Берізка» за межами населених пунктів Української міської ради, з комунальної власності до державної власності, що підтверджується копією рішення.

01 лютого 2018 року відповідач Розпорядженням № 47 на підставі заяви позивача, надав згоду на поділ земельної ділянки площею 0,11 га з кадастровим номером :04:071:0102, цільове призначення 07.03 для індивідуального дачного будівництва, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області на дві земельні ділянки площею 0,05 га та 0,06 га, що підтверджується копією розпорядження.

П. 2 даного розпорядження було визначено замовником технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки - відповідача, а фінансування робіт, згідно п. 3 було покладено на позивача.

Позивачі, діючи на виконання розпорядження відповідача № 47 від 01 лютого 2018 року, уклали договір з землевпорядною організацією № 27-ПЗ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підтверджується копією договору.

23 липня 2018 року відповідач Розпорядженням № 370 затвердив технічну документацію щодо поділу земельної ділянки державної власності площею 0,11 га з кадастровим номером :04:071:0102, цільове призначення 07.03 для індивідуального дачного будівництва, розташовану в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області на дві земельні ділянки площею 0,0500 га кадастровий номер :04:071:0112 та площею 0,0600 га кадастровим номер :04:071:0111, що підтверджується копією розпорядження.

27 липня 2018 року в Державному реєстрі речових прав, на підставі розпорядження відповідача № 370 від 23 липня 2018 року, було зареєстровано дві земельні ділянки, що підтверджується копіями витягів.

25 жовтня 2018 року відповідач на підставі заяв позивачів прийняв розпорядження № 497, 498 про надання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок: ОСОБА_1 площею 0,0600 га кадастровий номер № :04:071:0111, для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області; ОСОБА_2 площею 0,0500 га кадастровий номер :04:071:0112, для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області, що підтверджується копіями розпоряджень.

Листом № 60/15-04/345, № 60/15-04/346 від 03 травня 2019 року позивачам відмовлено в затвердженні технічних документацій, у зв`язку з тим, що відсутні ділянки у Державному земельному кадастрі та відсутнє погодження відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації, що підтверджується копіями листів.

Обухівська районна державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади, який в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території Обухівського району, діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Законом України «Про місцеві державні адміністрації» окреслено коло повноважень місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Згідно ч. ч. 6 - 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Ч. 9 ст. 118 ЗК України встановлює, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з п. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Земельна ділянка, передача якої планувалося до відведення громадянину ОСОБА_1 , відповідно до розпорядження голови Обухівської райдержадміністрації від 25.10.2018 № 497 «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва на території Української міської ради Обухівського району Київської області» знаходиться за межами населеного пункту та не пройшла погодження у відділі містобудування та архітектури Обухівської райдержадміністрації.

Земельна ділянка, передача якої планувалося для відведення громадянці ОСОБА_2 , відповідно до розпорядження голови Обухівської райдержадміністрації від 25.10.2018 року № 498 про «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у вланість земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва на території Української міської ради Обухівського району Київської області» знаходиться за межами населеного пункту та не пройшла погодження у відділі містобудування та архітектури Обухівської райдержадміністрації.

У вищевказаних відмовах позивачем рекомендувалося для затвердження проекту в Обухівській райдержадміністрації отримати: погодження проекту землеустрою у відділі містобудування та архітектури Обухівської райдержадміністрації в порядку, передбаченому п. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу; та здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Проте, як вбачається із наданих головою адміністрації Письменним М. письмових відмов позивачам, ним не зазначаються підстави, за яких Відділ містобудування та архітектури Обухівської райдержадміністрації відмовляється погодити в межах своєї компетенції проекти землеустрою.

Підстави відмови Відділу містобудування та архітектури Обухівської райдержадміністрації у погодженні наданих позивачами проектів землеустрою спірних земельних ділянок стали відомі в судовому засіданні зі слів представника відповідача Нестеренка В. В. , а саме підставою такої відмови стало - відсутність у відповідача плану зонування або детального плану території с. Плюти до генерального плану цього населеного пункту, ним було запропоновано позивачам розробити детальний план земельної ділянки за власні кошти.

Згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно щодо пунктів 49-54 цього Порядку.

Відповідно до вимоги містобудівної документації, а саме генерального плану с. Плюти, зазначені території, на яких розташовані спірні земельні ділянки, визначені як території садових товариств, що відповідно до класифікатора видів цільового призначення земель, затвердженого Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2020 № 548 (садові товариства - 01.05 для індивідуального садівництва) є землями сільськогосподарського призначення - секція А. Відповідно до проектів землеустроїв, розроблених за заявами позивачів, спірні земельні ділянки є землями, призначеними для індивідуального дачного будівництва, визначені як 07.03, що належать до земель рекреаційного призначення - секція Е.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» із змінами, внесеними 01.03.2018 року, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків:

1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи;

2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону; та інше.

Ч. 3 цієї ж статті далі встановлює, що передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у випадках, визначених цією частиною, за відсутності плану зонування або детального плану території не допускається, якщо земельна ділянка:

розташована в межах зелених зон населених пунктів, внутрішньоквартальних територій (територій міжрайонного озеленення, елементів благоустрою, спортивних майданчиків, майданчиків відпочинку та соціального обслуговування населення);

віднесена до категорії земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного призначення, рекреаційного призначення (крім земель для дачного будівництва), лісогосподарського призначення.

Таким чином, із викладеного можна зробити висновок, що спірні земельні ділянки, зважаючи на відсутність плану зонування та детального плану території, підпадають під випадки, передбачені ч. 3 ст. 24 Закону, оскільки на них по-перше, розташована будівля - жилий будинок, що підтверджується свідоцтвом про право власності позивачів; по-друге, передача земельних ділянок відбувається в процесі приватизації земельних ділянок громадянами для індивідуального дачного будівництва; по-третє, вони, будучи землями рекреаційного призначення за проектом землеустрою, разом з тим є землями дачного будівництва, тому можуть бути передані позивачам за відсутності плану зонування або детального плану територій.

Якщо виходити із даних, наданих представником відповідача, а саме онлайн карти наявності генеральних планів, спірні земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення (території забудови садівничих товариств), то їхня передача у власність громадянам також допускається за відсутності плану зонування або детального плану території при виконанні вимог ч. 3 ст. 24 Закону (розташування на земельній ділянці будівлі, процедури приватизації).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач безпідставно відмовляє позивачам в передачі земельних ділянок у власність із земель державної власності, мотивуючи це відсутністю плану зонування або детального плану території, так як це суперечить ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Проте, як встановлено в судовому засіданні права власності на спірні земельні ділянки у позивачів не виникло до тепер.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки позивачами обрано неефективний спосіб захисту, при цьомусудом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна