Справа № 585/2985/19
Номер провадження 2/585/14/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі Ю.В. Кириленко розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовом Приватного підприємства «ОСНА» до ОСОБА_1 , третя особа: Роменська міська рада Сумської області про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням шляхом його звільнення та стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

ПП «Осна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Роменська міська рада Сумської області і просить: зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належному на праві власності ПП «ОСНА» нежитловим приміщенням гаражем № НОМЕР_1 , загальною площею 21,5 кв.м., розташованим на земельній ділянці кадастровий номер :05:073:0157 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його звільнення; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. та 5000 грн. у відшкодування витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову вказали, що 17.02.1997 року ПП «ОСНА», директором якого є ОСОБА_2 , на підставі рішення Роменської міської ради від 25.12.1996 року № 423 отримало Державний акт на право постійного користування землею серії CM № 00014 на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та експлуатації будівель і споруд. У зв`язку зі змінами в земельному законодавстві, у відповідності до норм ЗУ «Про оренду землі» та на виконання рішення 23 сесії 6 скликання Роменської міської ради від 25.05.2012 року ПП «ОСНА», як орендар, уклало 27.07.2012 року договір оренди землі строком на 5 років з орендодавцем - Роменською міською радою, за яку протягом строку оренди сплачувало орендну плату. Відповідно до Акту приймання - передачі земельної ділянки від 27.07.2012 року земельна ділянка площею 0,2223 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови передана Роменською міською радою до ПП «ОСНА». На підставі технічної документації із землеустрою, виготовленої ПП «РомЗемПроект», дані про земельну ділянку кадастровий номер :05:073:0157, розташованої по АДРЕСА_1 були внесені в Державний земельний кадастр, що підтверджується Витягом № НВ-015 від 20.04.2015 року. 28.09.2001 року ПП «ОСНА» на підставі рішення виконавчого комітету Роменської міської ради №353 від 26.09.2001 року отримало Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зокрема на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 21,5кв.м., розташований на орендованій підприємством земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Фактично, з 14.01.2008 року, тобто з реєстрації органами БТІ права власності, ПП «ОСНА» набуло право власності на гараж № НОМЕР_1 в повному обсязі. Але, права власності ПП «Осна» щодо вільного володіння, користування та розпорядження указаною вище земельною ділянкою та збудованим на ній гаражем відповідачем ОСОБА_3 протиправно, він належним чином та у відповідності до вимог чинного законодавства не оформив ні договору оренди земельної ділянки, ні договору оренди (купівлі-продажу) гаража, заволодів належними на праві приватної власності підприємству цегляним гаражем №8 площею 21,5кв.м. та земельною ділянкою площею 21,5кв.м., яка з лютого 1997 року перебуває у фактичному користуванні ПП «ОСНА», і на протязі з 2012 року по даний час використовує їх в своїх особистих інтересах. 08.06.2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію з проханням в строк до 24.06.2019 року добровільно звільнити належний на праві власності ПП «Осна» гараж № 8, розташований на вищевказаній земельній ділянці, але відповідач не відреагував на цю претензію, гараж не звільнив і продовжує ним користуватись. Викладені факти свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями грубо порушує норми цивільного та земельного законодавства України, конституційні права та законні інтереси ПП «ОСНА», як власника гаража та земельної ділянки, перешкоджаючи тим самим нормальній господарській діяльності підприємства. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України та обставини, приватне підприємство «ОСНА» вимушене звернутися до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 і просити суд зобов`язати останнього звільнити самовільно захопленийним гараж №8, яким він незаконно користується протягом багатьох років, і в такий спосіб припинити протиправні дії відповідача, які грубо порушують конституційні права та законні інтереси ПП «ОСНА».
19.08.2019 року Роменським міськрайонним судом Сумської області провадження у даній цивільній справі відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду на 18.09.2019 року.
Відповідачем ОСОБА_3 було надано відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечував щодо вимог позивача, так як вважає їх не законними та необґрунтованими, посилаючись на те, що викладене в позовній заяві є абсурдним, не логічним та таким, що не узгоджується з дійсними обставинами, оскільки, з договору оренди землі, встановлено, що ПП «ОСНА» припинено право оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 ще в липні 2017 року і після закінчення строку договору повинна була повернути земельну ділянку орендодавцеві у стані не гіршому порівняно з тим у якому її одержано в оренду, що зроблено з боку ПП «ОСНА» не було. Також зазначив, що в матеріалах доданих до позовної заяви ПП «ОСНА» також має акт на право постійного користування землею 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 виданий 17.02.1997 р. Отже, виникає питання на підставі якого документу ПП «ОСНА» користується зазначеною земельною ділянкою, та чи взагалі перебуває вказана земля у користуванні позивача, оскільки ПП «ОСНА» не надано до позову будь яких доказів на право користування землею станом саме на момент звернення до суду. Також важливою обставиною є той факт, що право користування вказаною ділянкою ПП «ОСНА» втратило після переходу прав власності на частину гаражів до інших осіб згідно ст.120 Земельного Кодексу України. Із матеріалів доданих до позовної заяви йому стало відомо, що на Свідоцтві про право власності на гаражі з 1 по 37 від 26.09.2001 р. № 353 є відмітки що протягом 2005-2007 pp. ПП «ОСНА» на підставі договорів купівлі - продажу було продано гаражі №№ НОМЕР_2 , 23,25, 26. Отже, при продажі шести гаражів ПП «ОСНА» фактично втратила право користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , на якій розташовані усі гаражі і Державний акт на право користування незалежно від вказаної в ньому площі земельної ділянки є вже недійсним, а право оренди або власності на спірну земельну ділянку у ПП «ОСНА» на момент пред`явлення позову відсутнє. Таким чином, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 є комунальною власністю. Також в акті на право постійного користування землею 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 виданого 17.02.1997 р. та в свідоцтві про право власності на гараж № НОМЕР_1 відсутні дані, що земельна ділянка має кадастровий номер. За адресою АДРЕСА_1 - знаходиться Міжрегіональний центр швидкого реагування ДСНС України які використовують земельну ділянку за вказаною адресою на праві постійного користування. Тому твердження позивача ПП «ОСНА» що воно протягом 1996-2019 років на законних підставах у відповідності до вимог цивільного та земельного законодавства набуло право власності на земельну ділянку, якою володіє і користується є таким що не відповідає дійсності. Він ніколи не вчиняв дій пов`язаних з самовільним зайняттям земельної ділянки чи іншого нерухомого майна, яке б могло належати будь-яким юридичним чи фізичним особам. У червні 2019 р. він отримав претензію ПП «ОСНА», на яку надав відповідь 14.06.2019 р. та надіслав на адресу ПП «ОСНА» рекомендованим поштовим відправленням 18.06.2019 р. Відповідно до плану будівництва гаражів, що складений власноручно ОСОБА_4 , зазначено, що всі гаражі, окрім 11-19 (які є недобудованими та зруйнованими) побудовані військовослужбовцями в/ч НОМЕР_3 МО України. Він дійсно, як військовослужбовець вказаної військової частини будував власними силами та за свій кошт гараж на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 ще в 1996 році, однак, як вбачається з позовної заяви, ПП «ОСНА» оформила на нього право власності, Роменським МБТІ гаражу присвоєно № 8 і на даний час ПП «ОСНА» пропонує придбати гараж за ринковою ціною не маючи при цьому належно оформленої під гаражем земельної ділянки, що не дає змоги в нотаріальному порядку оформити купівлю - продаж гаража. Окрім цього, ПП «ОСНА» до позовної заяви не додає жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження того, що ним вчиняються протиправні дії які полягають у вчиненні перешкод в користування майном по відношенню до позивача. А, вимога ПП «ОСНА» про стягнення 5000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за складання позовної заяви із розрахунку 500 грн. за одну годину роботи адвоката Маляра М.В. ( 5000 грн. : 10 год. = 500 грн.) є безпідставною та необгрунтованою.
Позивачем була надано відповідь на відзив, де зазначено, що 17.02.1997 року ПП «ОСНА», отримало Державний акт на право постійного користування землею серії CM №00014 на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та експлуатації будівель і споруд. 28.09.2001 року ПП «ОСНА» на підставі рішення виконавчого комітету Роменської міської ради № 353 від 26.09.2001 року отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зокрема на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 21,5 кв.м., розташований на переданій Роменською міською радою підприємству в постійне користування земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорта на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , площа належного ПП «ОСНА» на праві власності цегляного гаража №8 складає 21,5 кв.м. Право власності на гараж № 8 зареєстровано ДКП Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації, номер запису 79 в книзі 64. Фактично, з 14.01.2008 року, тобто з реєстрації органами БТІ права власності, приватне підприємство «ОСНА» набуло право власності на гараж № НОМЕР_1 в повному обсязі. Таким чином, саме з 14.01.2008 року, тобто з дня проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, ПП «ОСНА» являється законним одноособовим власником цегляного гаража № НОМЕР_1 , розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :05:073:0157 по АДРЕСА_1 . У зв`язку зі змінами в земельному законодавстві та на виконання рішення 23 сесії 6 скликання Роменської міської ради від 25.05.2012 року, ПП «ОСНА», як орендар, у відповідності до норм Закону України «Про оренду землі» з орендодавцем - Роменською міською радою уклало 27.07.2012 року договір оренди землі строком на 5 років, за яку протягом строку оренди сплачувало до бюджету відповідну орендну плату. Відповідно до Акту приймання - передачі земельної ділянки від 27.07.2012 року земельна ділянка площею 0,2223 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови передана Роменською міською радою до ПП «ОСНА». На підставі технічної документації із землеустрою, виготовленої ПП «РомЗемПроект», дані про земельну ділянку кадастровий номер :05:073:0157, розташованої по АДРЕСА_1 були внесені в Державний земельний кадастр, що підтверджується Витягом № -015 від 20.04.2015 року. Відповідач у даній справі ОСОБА_3 не сплатив ні підприємству, ні до бюджету жодної копійки, хоча тривалий час протиправно користувався і на даний час користується гаражем та земельною ділянкою, які самовільно захопив. Відповідач у відзиві на позов не заперечує того факту, що користується належним ПП «Осна» на праві власності гаражем. На воротах спірного гаража відповідачем встановлено замок, а в приміщенні гаража знаходяться його особисті речі. На направлену ПП «Осна» претензію добровільно звільнити гараж, відповідач у відзиві вказує на те, що надав відповідь на претензію ПП «Осна», копію якої додає до відзиву. Але з відповіді вбачається, що ОСОБА_3 безпідставно повернув направлену позивачем претензію, пославшись на те, що вона ніби то не відповідає встановленим законом вимогам, хоча насправді імперативних вимог щодо форми претензії законодавство не містить, а в претензії було в доступній формі викладено доводи з проханням добровільно звільнити гаража, який протиправно захопив відповідач. При цьому даних, що підтверджують отримання ПП «Осна» відповіді на претензію, відповідачем не додано, як і не додано квитанції підприємства поштового зв`язку в підтвердження направлення поштовим відправленням цієї відповіді позивачу. Викладене свідчить про те, що відповідач належним чином на претензію не відреагував і не звільнив добровільно самовільно захоплений ним гараж. Щодо твердження відповідача про необгрунтований розмір витрат на правничу допомогу, то час, витрачений адвокатом на надання належної правничої (правової) допомоги підприємству, та розмір сплаченого гонорару, відповідає критеріям розумності та справедливості, є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Позивачем на даний відзив було подано заперечення в якому він заперечував стосовно того, що ПП «Осна» протягом 1996-2019 року на законних підставах набуло права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 . Власником є територіальна громада міста Ромни в особі Роменської міської ради. Відомості в Державному реєстру про реєстрацію іншого речового права зокрема за ПП «ОСНА» відсутні. Таким чином, в 2019 році та на момент направлення претензії і пред`явлення ПП «ОСНА» позовної заяви до нього про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням шляхом звільнення у ПП «ОСНА» відсутнє право власності, право постійного користування чи право оренди на земельну ділянку ( кадастровий номер :05:073:0157). Також роз`яснює, що він ніколи не вчиняв дій пов`язаних з самовільним зайняттям земельної ділянки чи іншого нерухомого майна, яке б могло належати будь-яким юридичним чи фізичним особам. Директор ПП ОСНА Острішко Н.В. знала про умови виділення 16 місць під будівництво індивідуальних гаражів для військовослужбовців. Та в дійсності, фактично ПП «Осна» (ПМК-23 за договором підряду з ПП «Осна») збудувало лише гаражі за № № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а також ПМК-23 збудувало фундамент гаражів № НОМЕР_5 НОМЕР_6 та АДРЕСА_2 . Він дійсно як військовослужбовець вказаної військової частини власними силами та за свій кошт із свого матеріалу будував гараж на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 ще в 1996 році. Що стосується усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням (гаражем) шляхом звільнення, то у червні 2019 р. він отримав претензію ПП «ОСНА» на яку надав відповідь від 14.06.2019р. та надіслав директору ПП «ОСНА» поштою рекомендованим листом 18.06.2019 р. (відправлення № 461) яке вона отримала 04.07.2019 р. У відповіді на претензію він жодного слова про те що використовує гараж, чи заперечує проти його звільнення і перешкоджає в користуванні ним не зазначав і ніяких перешкод в користуванні гаражем з його боку не було. Ніяких доказів у позивача про те, що в 2019 році він перешкоджає ПП «ОСНА» в користуванні гаражем також не має. Він стверджує, що на момент винесення остаточного рішення Верховного суду України від 23.01.2019 р. у справі № 585/1252/16-ц він гаражем по АДРЕСА_2 не користується, особистих його речей в зазначеному гаражі не має, і ніяких перешкод у користуванні гаражем для ПП «ОСНА» він не створює. Виклад заперечень щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті ПП «ОСНА» позивається про стягнення з нього 5000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за складання позовної заяви із розрахунку 500 грн. за одну годину роботи адвоката Маляра М.В. ( 5000 грн. : 10 год. = 500 грн.) вважає, що позивач значно завищив вказані витрати, та твердження позивача, що адвокатом Маляром М.В. витрачено 5000 грн. на підготовку претензії та однієї позовної заяви є необґрунтованим, а сума витрат на професійну правничу допомогу значно перевищена.
В судовому засіданні представник позивача ПП "Осна" ОСОБА_5 підтримав заявлені ПП вимоги і просив їх задоволити. Підтвердив обставини вказані в позовній заяві.
Представник ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги і просив їх задоволити. Суду пояснив, відповідач чинить перешкоди в користуванні гаражем і це доводиться тим фактом, що йому направляли претензію і в своєму відзиві ОСОБА_3 підтвердив, що правомірно користується гаражем. Також мається рішення суду де ОСОБА_3 оскаржував дії ПП «Осна» і вказував на те, що має право власності на гараж. Договір оренди землі не було укладено, але є державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. На гаражі висить замок, чий саме замок їм не відомо, але до рішення Верховного суду ОСОБА_3 стверджував що це його гараж і користувався ним. Відповідач до 2020 року визнавав той факт, що він користується гаражем і якщо він його звільнив, то повинен був надати докази даного факту. Щодо визначення розміру оплати правничої допомоги, то визначали розмір по аналогії закону який був раніше про оплату витрат на правничу допомогу.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, неодноразово надавав заяви про відкладення розгляду справи. В останнє надав заяву про відкладення у зв`язку з карантинними заходами. Вказана причина неприбуття відповідача до суду визнана неповажною і розгляд справи було ухвалено продовжувати за відсутності відповідача.
Представник відповідача до суду не прибув, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи не клопотав.
Третя особа Роменська міська рада в судове засідання явку представника не забезпечила, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.
Судом встановлено, що ПП «Осна» зареєстроване в ЄДР 13 березня 1995 року і його засновником є ОСОБА_7 , а керівником ОСОБА_4 . Вказане підтверджено Свідоцтвом про державну реєстрацію, Витягом з ЄДР та статутом. (т.1 а.с.8-15).
Згідно державного акту на право постійного користування землею, серії СМ 00014, що виданий 17 лютого 1997 року, ПП "Осна" надано у постійне користування 0,25 га землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для будівництва та експлуатації будівель і споруд відповідно до рішення Роменської міської ради від 25 грудня 1996 року № 423.(т.1 а.с.16-19).
27 липня 2012 року між Роменською міськрадою в особі М.К. Калашника та ПП "Осна" в особі ОСОБА_7 укладено договір, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у АДРЕСА_1 . Об`єктом оренди вказана земельна ділянка загальною площею 0,2223 га, забудовані землі. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна гаражі, які належать орендарю на праві власності, територія обладнана, проїзди в доброму стані.. Даний договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м.Ромни Сумської обл., про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 1172 від 19.07.2012 р.(т.1 а.с.20-23)
28 травня 2012 року Роменська міська рада прийняла рішення "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документації із землеустрою", яким вирішила: 4. Затвердити технічну документацію із землеустрою що посвідчують право на земельну ділянку ПП "Осна", АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. 4.1. Надати на умовах оренди терміном на 5 років ПП "Осна" земельну ділянку площею 0,2223 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за адресою АДРЕСА_1 із земель державної власності.(т.1 а.с. 24)
Зі свідоцтва про право власності на гаражі від 28 вересня 2001 року та реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.01.2008 року, вбачається, що власником гаражів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , гаражі з 1-го по 37-й є ПП "Осна". (т.1 а.с.32-34).
В технічному паспорті на гараж в АДРЕСА_3 власником є ПП "Осна", загальна площа гараж 8 складає 20,3 кв.м.(т.1 а.с.35-37).
Претензією від 08.06.2019 року директор ПП «Осна» Острішко Н.В., просить ОСОБА_3 в строк до 24.06.2019 року оформити з ПП «Осна» договір оренди гаража, або добровільно звільнити його, про що письмово повідомити ПП. Вказану претензію, як вбачається з квитанції ПАТ «Укрпошта» від 10.06.2019 року було направлено ОСОБА_3 рекомендованим листом. (т.1 а.с.38, 85).
Постановою Верховного суду від 23 січня 2019 року розглянуто касаційну скаргу представників позивачів у справі за позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до Роменської міської ради, виконкому Роменської міськради, управління Держгеокадастру у Роменскьому р., , треті особи ПП «Осна», Міжрегіональний центр швидкого реагування Державної служби україни з надзвичайних ситуацій, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , про визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії. В постанові вказано, що позовна заява мотивована тим що позивачі у справі, починаючи з 1995-1996 року, працювали у військовій частині НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 , отримали від керівництва військової частини дозвіл на будівництво на земельній ділянці автогаражів, кожен в різний час будували гаражі за власні кошти та є їх фактичними власниками, а саме: ОСОБА_8 належить гараж № НОМЕР_7 … ОСОБА_1 , - гараж № НОМЕР_1 … Рішенням Роменського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване тим, що позивачі не довели наявності спору і порушення їх прав, оскільки не надали належних доказів на підтвердження їх прав на спірну земельну ділянку та гаражі. Рішення Роменського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року залишено в силі. (т.1 а.с. 73-79)
В договорі про надання правових послуг від 18 липня 2019 року, укладеного між адвокатом Маляр М.В. та власником ПП «Осна», визначено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту наступну правову допомогу: підготувати матеріали та позовну заяву від ПП «Осна» про усунення перешкод з боку відповідача ОСОБА_3 в користуванні нерухомим майном шляхом його звільнення, приймати участь при розгляді цивільної справи в якості представника ПП в Роменському міськрайонному суді. Та зазначено, що розмір гонорару «Адвоката» становить 500 грн. за 1 годину та складає 5000 тис. грн. (т.1 а.с. 83).
В договорі про надання правових послуг від 03 серпня 2019 року, укладеного між адвокатом Цимбал В.І. та власником ПП «Осна», визначено, що адвокат здійснюватиме захист прав та законних інтересів при розгляді цивільних справ та прийматиме участь при розгляді цивільної справи в якості представника ПП в Роменському міськрайонному суді (т.1 а.с. 86).
У відповіді на претензію ПП «Осна», яка датована 14 червня 2019 року, ОСОБА_3 вказав, що претензія не може бути розглянута та підлягає поверненню,я к така, що оформлена з порушенням норм чинного законодавства України (т.1 а.с. 107).
У витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який сформовано 08.09.2019 р., власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , вказана Роменська міська рада, форма власності комунальна. (т.1 а.с. 216).
Відповідно копії протоколу допиту свідка 16.01.2015 року проведено допит ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0002137 (т. 1 а.с. 222).
Відповідно до розрахунку розміру витрат на правничу допомогу, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката в даній справі наданої адвокатом Маляр М.В. розмір витрат складає 6422,4 грн. (т.2 а.с. 10).
Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу захисту права власності, які регулюються ст. ст. 328, 386, 391 ЦК України.
Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном, а ч.1 ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За таких обставин, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Такий висновок суду склався з огляду на те, що позивач належним чином довів та обґрунтував законність і обґрунтованість таких вимог, а саме: надав належні, достатні та достовірні докази на підтвердження права власності на нерухоме майно.
Відповідач ОСОБА_3 у відзиві на позов 10 вересня 2019 року не заперечував ту обставину, що він користується даним гаражем і в підготовчих судових засіданнях, які відбувалися за його участю, не заявляв про вказану обставину, так само як і клопотання про закриття справи за відсутності предмета спору, хоча його інтереси представляв представник, професійний юрист - адвокат. Також і в поясненнях від 16 жовтня 2019 року теж вказав що гараж збудував власними силами за власний кошт, тому не вчиняв ніяких дій щодо самовільного захвату земельної ділянки та збудованого ним гаража.
Отже та обставина, що до 16 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_3 користувався гаражем АДРЕСА_4 , визнана сторонами як позивачем так і відповідачем, у зв`язку з чим доказування не потребує.
Вирішуючи питання щодо користування відповідачем гаражем в період після 16 жовтня 2019 року, суд враховує ту обставину, що відповідач до суду неодноразово не з`являвся і доказів того, що він не користується даним гаражем суду не надав, як не надав доказів того що він ним не користувався і до 16 жовтня 2019 року.
Вказані обставини дозволяють суду зробити висновок про порушення права позивача на користування належним йому майном. Сумнівів що порушене право позивача виникло саме через неправомірні дії відповідача у суду немає, в зв`язку з чим суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог.
Вирішуючи вимоги про стягнення судових витрат суд виходить з того, що позов виник з вини відповідача ОСОБА_3 .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 представляв інтереси ПП "Осна" в судових засіданнях протягом близько 8 годин, готував позовну заяву, відповіді, у зв`язку з чим суд вважає що позивачем доведено факт надання правничої допомоги і розмір заявлений до стягнення, на думку суду є правомірним, законним і справедливим.
Отже витрати на надання правничої допомоги та зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного підприємства «Осна» до ОСОБА_3 , третя особа: Роменська міська рада Сумської області, про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням шляхом його звільнення та стягнення судових витрат задоволити.
Зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні, належному Приватному підприємству «Осна», нежитловим приміщенням гаражем № НОМЕР_1 , загальною площею 21,5 кв.м, розташованим на земельній ділянці кадастровий номер :05:073:0157 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його звільнення.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , на користь Приватного підприємства «Осна» судові витрати у розмірі шість тисяч дев`ятсот двадцять одну гривню (6921 грн.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19 березня 2021 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга