РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021

м.Харків

Справа № 639/8504/20

провадження 2/639/668/21

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

учасники справи:

представник позивача- ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2

представник відповідача- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , 3 особа- ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з оплатою навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з оплатою навчання у розмірі 8902,50 грн, а також додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 62317,50 грн.

Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у шлюбі з 01.07.2000 по 27.06.2017, мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 . З 2017 сторони проживають окремо, ОСОБА_5 з донькою мешкає у м. Києві, хоча донька зареєстрована за місцем реєстрації відповідача. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.04.2018 з відповідача стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 21.11.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Як вказує позивач, дочка постійно проживає з батьком, знаходиться на його повному уриманні.Відповідач не піклувалася про дитину, не цікавилася її успіхами, станом здоров`я, не піклувалась про її розвиток, матеріально не забезпечувала. Неповнолітня ОСОБА_5 є студенткою Київського національного лінгвістичного університету контрактної денної форми навчання на період з 21.09.20020 до 30.06.2024, загальна вартість навчання становить 142 440 грн., або 17805 грн. за семестр. 9.09.2020 позивачем було сплачено за 1 семестр 1 курсу. У добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, які полягають у її навчанні та не компенсує додаткові витрати на дочку, а тому вимушений був звернутися до суду. З посиланням на норми ст. 185 СК України просив задовольнити позовні вимоги,стягнути з відповідача половину вартості вже сплаченого за договором навчання у першому семестрі, а також подальші втрати, пов`язані з додатковими витратами на утримання неповнолітньої дочки, тобто 62317,50 грн., які складаються з половини вартості подальшого навчання до 30.06.2024.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позивачем введено в оману суд щодо відсутності будь-якої участі матері в утриманні дитини.Незважаючи на те, що рішення суду про стягнення аліментів пред`явлено до виконання лише у 2021, ОСОБА_2 самостійно виконувала свій обов`язок та щомісяця перераховувала грошові кошти, що підтверджуються копіями квитанцій.Останні півроку ОСОБА_5 почав приховувати місце проживання дитини та у доданій суду копії договору на навчання зафарбував цей рядок.Як стверджує відповідач, початок навчання дитини у вищому навчальному закладі не відноситься до особливих та непередбачуваних обставин, що визначає обов`язок того батька, хто проживає окремо нести додаткові витрати відповідно до ст. 185 СК України, крім оплати аліментів. Стверджує про недоведеність позивача, що саме розвиток особливих лінгвістичних здібностей доньки вимагає її навчання саме в цьому вищому навчальному закладі з дуже високою вартістю навчання.Крім того, позивач не погоджував з нею обрання саме цього університету, обов`язок з оплати якого він бажає покласти і на відповідача. Навчання дитини з метою здобуття професійної освіти , на думку відповідача, не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, тому такі витрати не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами. Питання про навчання дитини не були узгоджені з ОСОБА_2 , як матір`ю дитини, навчальний заклад обрано позивачем на власний розсуд.

3 особа- неповнолітня ОСОБА_5 надала клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2000, мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.06.2017 шлюб між сторонами розірвано.

За інформацією про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Реєстру територіальної громади м.Харкова сторони та їх дочка ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.04.2018 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2017 й до досягнення дитиною повноліття.

З наданих відповідачем копій поштових переказів та квитанцій випливає, що ОСОБА_2 свої зобов`язання по оплаті аліментів виконує, матеріальну допомогу перераховує.

Згідно з копією довідки № 556 від 08.12.2020, ОСОБА_5 є студенткою 1 курсу факультету перекладознавства денної форми здобуття освіти Київського національного лінгвістичного університету.Студентка навчається за кошти фізичних та/або юридичних осіб, перший ( бакалаврський) рівень вищої освіти. Період навчання в Університету з 21.09.2020 по 30.06.2024.

Відповідно до п. 5.2 договору про надання освітніх послуг № 6311-0064 від 09.09.2020, укладеного між Київським національним лінгвістичним університетом і ОСОБА_5 , загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання ( 3 роки 10 місяців) становить 142 400 грн. Вартість освітньої послуги за рік навчання складає 35610 грн. Плата вноситься щосеместрово у розмірі 17805 грн. у визначений в договорі строк.

19.09.2020 ОСОБА_5 за дублікатом квитанції 0.0.184.1950284.1 оплатив 17805 грн. за 1 семестр першого курсу навчання доньки ОСОБА_5 .

З посиланням на норми ст. 185 СК України позивач ОСОБА_5 вважає, що участь у додаткових витратах на дитину є обов`язком батьків незалежно від сплати аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Оскільки позивачем фактично здійснено витрати, пов`язані з навчанням доньки, такі витрати повинні покриватись, на його думку, як додаткові, оскільки викликані особливими обставинами, а саме навчання в університеті на платній основі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

За положеннями частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.

За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини, не навів мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з матір`ю дитини.

Навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 569/6838/15-ц, від 26 серпня 2020 у цивільній справі № 336/1488/19.

Ураховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , 3 особа ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з оплатою навчанням- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1);

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1);

3 особа- ОСОБА_5 ( ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1).

Повне судове рішення складено 22.03.2021.

СУДДЯ -