Провадження 2-з/522/63/21
УХВАЛА

17 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Махортова Ігоря Олександровича, Державного реєстратора Дунай Христина Богданівна, Державне підприємство "Агенція з державної реєстрації", ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрія Вячеславовича, ОСОБА_3 за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс» про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Науменко А.В. слухається цивільна справа справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора Махортова Ігоря Олександровича, Державного реєстратора Дунай Христина Богданівна, Державне підприємство "Агенція з державної реєстрації", ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрія Вячеславовича, ОСОБА_3 за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс» про визнання незаконним та скасування рішення.

11 лютого 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірні нежитлові приміщення весільного салону загальною площею 57,3 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), вказуючи на те, що власником відповідно до запису в Реєстрі є ОСОБА_3 , та заборонити до набрання законної сили рішенням суду по даній цивільній справі органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення весільного салону загальною площею 57,3 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від «21» жовтня 2019 року, в якості забезпечення позову накладено арешт на нежитлові приміщення весільного салону загальною площею 57,3 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та заборонити до набрання законної сили рішенням суду по даній цивільній справі органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення весільного салону загальною площею 57,3 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Махортова Ігоря Олександровича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора Дунай Христини Богданівни, Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації», приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрія Вячеславовича, за участю третіх осіб на стороні відповідачів: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс» про визнання незаконним та скасування рішення - задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2019 року, оскільки суд, прийшов до висновку про помилкове накладення арешту, з огляду на те, що відповідачі не є власниками зазначеного майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст.151 ЦПК України заява відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З наданих відповідачем витягів з державного реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлові приміщення весільного салону, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 57,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 є спільною частовою приватною власністю по Ѕ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.п.4,5 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, виходячи з того, що забезпечення позову зачіпає інтереси ОСОБА_4 який не є стороною по даній цивільній справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд забов`язаний застосувати зустрічне забезпечення у разі якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи, що позивач особисто зазначив, що не має зареєстрованого місця проживання в Україні, та не має майна, позивач в порушення п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України та невиконання п.1ч.3 ст. 154 ЦПК України не надав пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги заяви позивача про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Махортова Ігоря Олександровича, Державного реєстратора Дунай Христина Богданівна, Державне підприємство "Агенція з державної реєстрації", ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрія Вячеславовича, ОСОБА_3 за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс» про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали буде складений 22.03.2021 р.

Суддя А.В. Науменко

17.03.21