Справа № 515/961/20
Провадження № 2/515/224/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача (за довіреністю) Савіхіної А.М.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2020 року акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі АТ КБ «Приватбанк») в особі свого представника (за довіреністю) Гребенюка О.С. пред`явило вказаний позов, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг 27.02.2012 р. звернувся до банку та під- писав заяву без номеру, згідно якої було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговуван- ня картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 800 грн, що підтверджується довід- кою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладення договору дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішення а ініціативою банку. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов`язу- ється погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати пла- тіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно п.2.1.1.12.7.2 договору в разі непогашення відповідачем боргових зобов`язань за кредитом до 25-го числа, місця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відпо- відач сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. У зв`язку з по- рушеннями зобов`язань за кредитом та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгова- ності, відповідач станом на 30.04.2020 р. має заборгованість в розмірі 139794,15 грн., з яких: 606, 51 грн. заборгованість за кредитом, 139187,64 грн заборгованість за відсотками за період з 27. 02.2012 р. по 23.01.2020 р. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`яза- ння і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приват- банк».

Ухвалою суду від 31.08.2020 р. справу призначено до розгляду у спрощеному позовному прова- дженні відповідно до ст.274 ЦПК України.

30.12.2020 р. представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» надано до суду заяву про уточнен- ня позовних вимог. На підставі п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач просить зменшити розмір по- зовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.02. 2012 р. у сумі 7328,57 грн, з яких: 606,51 грн заборгованість за тілом кредиту, у тому числі: 606, 51 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1428,90 грн заборгованість за простроче- ними відсотками; 5293,16 грн заборгованість за пенею.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому з доводами позивача не погоджується, вважає їх безпідставними з огляду на те, що до позовної заяви позивач долучив ко- пію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у "Приватбанку" від 27.02.2012 р., що підписана відповідачем. При цьому, копії додатків, а саме Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що долучені позивачем до позовної заяви, підписів відповіда- ча не містить, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача саме з цими Умова- ми та правилами надання банківських послуг. Також, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ним, а також те, що вка- заний документ станом на 27.02.2012 р. містив умови, зокрема, щодо сплати неустойки (пені, шт- рафів). Окрім цього, представник відповідача вказав, що враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, згідно з яким роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлен- ня і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропо- новані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданні банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківсь- ких послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладе- ного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обста- вин. У зв`язку з викладеним, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що ві- дповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, на підставі чо- го відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та просив в за- доволенні позову відмовити (а.с.63-70).

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що відпо- відно до укладеного договору на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 27.02.2012 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 800 грн. (а.с.7-9).

З анкети-заяви позичальника видно, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом з Пам`ят- кою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та погодився з Умо- вами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також, позивачем, до анкети-заяви позичальника додано Витяг з Тарифів обслуговування кре- дитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджені наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010- 256, які були розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.15, 16, 17-42).

З позовної заяви та з відповіді на відзив представника позивача встановлено, що відповідач під- твердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком до- говір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, підписав- ши заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських пос- луг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку https://privatbank.ua, https://client-bank. privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з ці- єю заявою складають Договір банківського обслуговування.

Однак, з таким твердженням позивача суд не погоджується, та не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмо- вій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спря- мована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору ста- новлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язкови- ми відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст.638, 634, 1054 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укла- дений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Між тим, Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка без- посередньо підписана позичальником.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сп- латити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`яза- ння має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою спо- живачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, банк має підтвердити, що на час укладення ві- дповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК Ук- раїни можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 р., на що у відзиві на позов також посилається представник відповіда- ча.

З оглядуна викладене. дослідивши матеріалисправи, враховуючи вимоги ст.ст.8, 42 Конституції України, cт.3 ЦК України, приймаючи до уваги принцип справедливості, добросовісності та розу- мності, у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «При- ватБанк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11Закону України «Про захистправ споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

В порядку ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності та- ких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно став- ляться.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.02.2012 р., укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем видно, що відповідач користувався кредитними коштами та станом на 30.04.2020 р. має заборгованість в сумі 139794,15 грн., яка складається з наступного: заборгова- ність за кредитом 606,51 грн.; заборгованість по процентам за період з 27.02.2012 р. по 23.01.2020 р. 139187,64 грн.(а.с.7-9).

Однак, як видно з позовної заяви, позивач вказує, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим, пози- вач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредит- ним договором б/н від 27.02.2012 р. у сумі 7328,57 грн, з яких: 606,51 грн заборгованість за тілом кредиту, у тому числі: 606,51 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1428,90 грн заборгованість за простроченими відсотками; 5293,16 грн заборгованість за пенею (а.с.85-96).

Статтями 1048, 1049, 1056-1 ЦК України визначено розмір процентів, порядок їх сплати за кре- дитним договором, а також обов`язок повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи встановлено, що у анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначе- на.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєд- нання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, на які посилається представ- ник позивача у позовній заяві та у відповіді на відзив, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процен- тів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що до дані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні змі- ни в умови та правила споживчого кредитування, аналогічна правова позиція викладена у поста- нові Верховного Суду України від 11.03.2015 р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано по- зивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила на- дання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www. Privat bank.ua) могли неодноразово змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних пра- вовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до по- зовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позо- ву, аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по сп- раві № 342/180/17 від 03.07.2019 р.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банків- ських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Посилання представника позивача на те, що суду необхідно врахувати постанови Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 356/1635/16-ц, від 28.03.2019 р. у справі № 428/2873/17, від 06. 02.2018 р. у справі № 755/2720/16-ц та від 17.04.2019 р. у справі № 666/388/16-ц суд не приймає до уваги, оскільки згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у пос- танові від 30.01.2019 р. у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з чим, судом врахована правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 342/180/17 від 03.07.2019 р.

Положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті об- ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встано- влених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Уні- версальна», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банків- ських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповіда- ча, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у пись- мовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредит- ними коштами.

Крім того, долучені до відповіді на відзив представником позивача зміни в тарифи по карткам «Універсальна» та «Універсальна GOID» суд не приймає до уваги, оскільки вказані зміни стосую- ться пені та штрафів, які стягуються при наявності прострочення за кредитом, вимоги по яких представник позивача не заявляє.

Однак, з огляду на викладене, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальни- ком кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визна- чений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав та позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, суд вважаєза необхіднепозов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 27.02.2012 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 606,51 грн..

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно роз- міру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, тому судовий збір необхідно покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем зменшено позовні вимоги до 7328,57 грн., судом задоволено вимоги позивача в роз- мірі 606,51 грн., що становить 8,28% від пред`явлених вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у ро- змірі 2102,00 грн. (а.с.6).

Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір, спла- чений за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 174,05 грн. (2102 грн. х 8,28% : 100 %).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 279 ЦП К України, ст.ст.526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Приморське Татар- бунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь акціонер- ного товариства комерційний банк Приватбанк (, рахунок для погашення заборгованості та судових витрат № НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгова- ність за кредитним договором без номеру від 27.02.2012 р. в розмірі 606 грн.51 коп.

В решті позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Приморське Татар- бунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь акціонер- ного товариства комерційний банк Приватбанк судовий збір в розмірі 174 грн.05 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.