Справа № 203/1020/21
Провадження № 2/0203/96/2022
УХВАЛА

04 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

за участі:

прокурора Шрама Є.С.,

представника позивача Єрмілка А.А.,

представника відповідача-2 ОСОБА_1 ,

представника відповідача-3 Буденка Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача-3 про залишення без розгляду позовної заяви в цивільній справі за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Дніпропетровська обласна рада, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання права комунальної власності та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Дніпровської міської ради з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Дніпропетровська обласна рада, в якому просить суд:

- скасувати державну реєстрацію прав, проведену 22.03.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. (індексний номер рішення - 40330127 від 27.03.2018 року, номер запису про право власності 25441674), про державну реєстрацію права комунальної власності Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради () на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним та скасувати розпорядження від 08.06.2018 року № П-28 видане Комунальним підприємством «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради () про передачу у власність ОСОБА_3 (РНОК1111 НОМЕР_1 ) квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради () на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101;

- витребувати від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради () об`єкт нерухомого майна, що розташований у будинку АДРЕСА_2 , відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101;

- стягнути солідарно з відповідачів на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір у сумі 14419,00 грн (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р ЄА0000291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету 2800).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2021 року, цивільну справу № 203/1020/21, провадження № 2/0203/697/2021, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

До початку підготовчого засідання 04.11.2021 року представник відповідача-3 подав до суду письмове клопотання про залишення позову без розгляду, в обґрунтування якого представник відповідача-3 зазначив, що звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі позивача є передчасним та Дніпровській міській раді не було надано можливості звернутися до суду самостійно. При цьому відповідач-3 послався на те, що прокурором не було дотримано порядку, встановленого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Тому на підставі положень п. 2, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України представник відповідача-3 просить суд залишити без розгляду позовну заяву прокурора, подану в інтересах держави в особі позивача, як таку, що подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦП України, та особою, яка не має повноважень на ведення справи.

У підготовче засідання, призначене на 04.11.2021 року, з`явились прокурор, представник позивача, представник відповідача-2 та представник відповідача-3.

Відповідач-1 у підготовче засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча повідомлялась про час, дату та місце проведення підготовчого засідання.

Третя особа у підготовче засідання не з`явилась, проте надала суду письмове клопотання від 12.05.2021 року про розгляд справи за відсутності її представника.

Суд, заслухавши думки учасників справи, які з`явились у підготовче засідання, та не заперечували проти продовження підготовчого засідання за відсутності відповідача-1 та третьої особи, на підставі ст.ст. 128, 211, 223 ЦПК України продовжив підготовче засідання за даною явкою за відсутності відповідача-1 та третьої особи.

У підготовчому засіданні прокурор та представник позивача заперечували проти задоволення заяви представника відповідача-3 про залишення без розгляду позовної заяви та просили суд відмовити у її задоволенні. Крім того, представник позивача зазначив, що підтримує заперечення прокурора та не заперечив того, що Дніпровська міська рада дійсно своєчасно не звернулась до суду з позовної заяви в інтересах держави та була обізнана про порушення прав держави ще у грудні 2020 року, проте жодним чином не відреагували без втручання прокуратури.

Представник відповідача-2 підтримав заяву представника відповідача-3 та просив суд її задовольнити, зазначивши, що прокурором та позивачем невірно трактовано положення ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши доводи прокурора в інтересах держави в особі позивача, викладені в клопотанні, проаналізувавши норми Цивільного процесуального кодекс України (далі ЦПК України), дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання.

Відповідно до п. 2, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 26.05.2020 року, справа № 912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Суд, вирішуючи клопотання представника відповідача-3 по суті, встановив, що прокурор в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», неодноразово направляв на адресу Дніпровської міської ради та її виконавчих органів листи від 24.12.2020 року № 15/4-197 вих-20, № 15/4-198 вих-20, № 15/4-200 вих-20, від 03.03.2021 року № 15/4-177 вих-21, з повідомленням про порушення інтересів держави та надавалась можливість відреагувати та звернутися до суду за захистом інтересів держави (а.с.69-92). При цьому 15.03.2021 року Дніпропетровська обласна прокуратура листом за № 15/4-205 вих-21, повідомила Дніпровську міську раду про звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання права комунальної власності та витребування на користь Дніпровської міської ради об`єкта нерухомого майна, відомості про який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 101 (а.с.93).

Крім того, суд враховує те, що у підготовчому засіданні представник позивача не заперечував того, що позивач був обізнаний про порушення прав держави, про що ще в грудні 2020 року повідомив прокурор, проте своєчасно не звернувся до суду.

Таким чином, суд доходить висновку, що прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування Дніпровською міською радою, який не вжив заходів щодо захисту права комунальної власності на нерухоме майно, про що вони повідомили прокуратуру відповідними листами. Тим більше, у підготовчому засіданні представник позивача не заперечував проти того, що позивачем була допущена бездіяльність.

Тобто під час звернення до суду прокурор в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» обґрунтував підставу для представництва інтересів держави та підстави звернення до суду з позовом. Оскільки з`ясувавши, що Дніпровська міська рада допускає бездіяльність, прокурор у встановленому законом порядку звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача-3 про залишення без розгляду позовної заяви в цивільній справі є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 43, 257, 261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача-3 про залишення без розгляду позовної заяви в цивільній справі за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Дніпропетровська обласна рада, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання права комунальної власності та витребування майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 09.11.2021 року.

Суддя Ф.М. Ханієва