Справа номер 487/5804/16-ц Головуючий суду першої інстанції Щербина С. В.
Провадження номер 22-ц/812/546/21 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Цуркан І. І.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника Заводського ВДВС м.Миколаєва Романчука С. М.,

представника заінтересованої особи Голубашенка Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2021 року, постановлену о 9 год 43 хв під головуванням судді Щербини С. В. у приміщенні суду у м.Миколаєві, повний текст якої складено 15 лютого 2021 року, за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кухаря Сергія Сергійовича про закриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, яку обґрунтовував наступним.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 22 червня 2017 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Миколаївгаз» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Миколаївгаз» задоволено частково. ПАТ «Миколаївгаз» зобов`язано відновити газопостачання шляхом приєднання газового приладу (газової плити) в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до загальної системи газопостачання.

На підставі вказаного судового рішення Заводським районним судом м.Миколаєва 13 липня 2017 року видано виконавчий лист.

27 березня 2020 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Заводський ВДВС м.Миколаєва) Кухарем С. С. відкрито виконавче провадження №61658782.

20 липня 2020 року Заводським ВДВС м.Миколаєва на електронну адресу заявника було надіслано повідомлення про перевірку виконання рішення суду.

З 20 липня 2020 року до 10 год 00 хв 23 липня 2020 року боржником та державним виконавцем дій технічного та організаційного характеру не вчинялося. Інформація викладена у акті державного виконавця від 23.07.2020 о 10 год 10 хв не відповідає дійсності.

24 липня 2020 року державний виконавець виконавче провадження №61658782 закрив.

Посилаючись на те, що рішення суду апеляційної інстанції не є виконаним, а вказана постанова державного виконавця перешкоджає його виконанню, заявник просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заводського ВДВС м.Миколаєва Кухаря С. С. від 24 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №61658782.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 уточнив вимоги скарги та просив скасувати постанову про закриття виконавчого провадження від 23 липня 2020 року.

Державним виконавцем Заводського ВДВС м.Миколаєва Кухарем С. С. було надано відзив на скаргу, у якому він зазначав про те, що 23 липня 2020 року ним була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, а не про закінчення виконавчого провадження. Вказана постанова була предметом оскарження у суді, але скасована не була.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 06 серпня 2020 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз».

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 лютого 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що відсутній предмет оскарження, оскільки ані 23 липня 2020 року, ані 24 липня 2020 року державним виконавцем Заводського ВДВС м.Миколаєва Кухарем С. С. постанова про закінчення виконавчого провадження №61658782 не виносилася.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що строки розгляду скарги не відповідають вимогам ч.1 ст.450 ЦПК України, розподіл судових справ у Заводському районному суді м.Миколаєва не відповідає вимогам ст.33 ЦПК України, постанова державного виконавця Заводського ВДВС м.Миколаєва Кухаря С. С. від 23 липня 2020 року про закриття виконавчого провадження №61658782 порушує його право на своєчасний розгляд справи.

Державний виконавець Заводського ВДВС м.Миколаєва Кухарь С. С. та Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» подали відзиви на апеляційну скаргу, у яких наголошували на безпідставності її доводів та законності й обґрунтованості оскаржуваної ухвали.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначає випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню.

Норми ст.40 вказаного Закону передбачають, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п.4 ч.1, ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статті 447, 450, 451 ЦПК України передбачають, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 22 червня 2017 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Миколаївгаз» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Миколаївгаз» задоволено частково. ПАТ «Миколаївгаз» зобов`язано відновити газопостачання шляхом приєднання газового приладу (газової плити) в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до загальної системи газопостачання.

На підставі вказаного судового рішення Заводським районним судом м.Миколаєва 13 липня 2017 року видано виконавчий лист.

27 березня 2020 року державним виконавцем Заводського ВДВС м.Миколаєва Кухарем С. С. відкрито виконавче провадження №61658782.

20 липня 2020 року вказаним державним виконавцем надіслано стягувачу та боржнику повідомлення №66858/107-36/15 про перевірку виконання рішення суду, яке відбудеться 23 липня 2020 року о 10 год 00 хв. У вказаному повідомленні вказано стягувачу на те, що він повинен забезпечити доступ до його квартири, а також на те, що у випадку перешкоджання проведенню виконавчих дій, виконавчий документ буде йому повернутий (т.1 а.с.8).

Цього ж дня ОСОБА_1 надіслано відповідь на вказане повідомлення, у якому він зазначив, що доступ державному виконавцю для перевірки виконання рішення суду апеляційної інстанції він надасть 23 липня 2020 року з 10 год 00 хв до 10 год 10 хв. Невідомим йому особам АТ «Миколаївгаз» з невідомими та непотрібними йому намірами він надасть тільки за вмотивованим рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва у справі №487/2560/20 (т.1 а.с.36).

23 липня 2020 року державним виконавцем Заводського ВДВС м.Миколаєва Кухарем С. С. та представником АТ «Миколаївгаз» складено акт, згідно з яким вони не отримали доступу до квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , що позбавило їх можливості виконати рішення суду.

Цього ж дня державним виконавцем Заводського ВДВС м.Миколаєва Кухарем С. С. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання у строк до 23.07.2023.

Згідно з інформацією про виконавче провадження №61658782 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та наданими копіями документів з вказаного виконавчого провадження, постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не виносилося. Остання постанова, яка була винесена державним виконавцем у рамках цього провадження, це постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 23 липня 2020 року.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 є правильним.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам у справі та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність предмета спору, оскільки оскаржуваної постанови не існує.

За такого, твердження заявника про те, що оскаржувана постанова державного виконавця порушує його право на своєчасний розгляд справи є безпідставними.

Що ж стосується посилань заявника на те, що судом його скаргу було розглянуто за межами строку, визначеного у статті 450 ЦПК України, то дійсно вказане мало місце. Однак, матеріали справи свідчать, що відкладення розгляду справи було викликано об`єктивними обставинами.

Твердження заявника про те, що розподіл судових справ між суддями Заводського районного суду м.Миколаєва не відповідає вимогам ст.33 ЦПК України, жодними доказами не підтверджено.

Те, що скарга ОСОБА_1 була розподілена головуючому Щербині С. В. підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2020.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки викладений у ній висновок відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 18 березня 2021 року.