УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

19.03.2021 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого, судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань Пеленської Х.О.,

представника заявника - ОСОБА_1

та третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі за позовом прокурора Городоцького району в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 15.06.2009р. позов задоволено, ухвалено позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір та витрати на ІТЗ розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 27.01.2021р. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що суд неправомірно дійшов до висновку про можливість прийняття заочного рішення, а тому таке слід скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку з наступних підстав. Заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області у даній справі він отримав від свого представника ОСОБА_1 15.01.2021р., він перебував на самоізоляції через підозру на COVID-19, відтак не мав змоги отримати оскаржуване рішення від свого представника. Суд, ухвалюючи заочне рішення, виходив з того, що він був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, однак згідно вимог ст.74 ЦПК України основним видом судового виклику є повістка, а така за місцем його постійного проживання не надходила. Неповідомлення його про розгляд справи позбавило його можливості надати суду заперечення проти позовних вимог і подати відповідні докази, а відтак суд на підставі суб`єктивного міркування прийшов до невірних висновків та прийняв незаконне рішення. Зокрема, судом невірно встановлено, що він не цікавився вихованням, утриманням та виконанням інших батьківських обов`язків, оскільки відповідно до платіжних документів, які у нього збереглися, він платив аліменти на утримання дітей. Як встановлено чинним законодавством, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Враховуючи поважність причин неявки до суду та істотне значення наведених доказів для правильного вирішення справи просить переглянути заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області у справі № 2-110/2009 від 15.06.2009р. про позбавлення його батьківських прав, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та пояснила, що обставини, які зазначені у рішенні суду, про перегляд якого йдеться в заяві, не відповідають дійсності, оскільки квитанціями, які збереглися у ОСОБА_3 , підтверджується, що він частково сплачував аліменти на утримання дітей станом на момент постановлення рішення про позбавлення його батьківських прав, відтак цікавився їхнім життям і брав участь у їх утриманні. ОСОБА_3 бажає зберегти свої батьківські відносини з дітьми, не знав про розгляд справи у Городоцькому суді, не знав про рішення суду про позбавлення його батьківських прав аж до грудня 2020р..

Третя особа у справі ОСОБА_2 , в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення у справі заперечила з тих підстав, що ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи про позбавлення його батьківських прав повідомлявся через оголошення у пресі, після ухвалення рішення його друга дружина телефонувала їй і питала, як вона могла позбавити ОСОБА_6 батьківських прав, тобто рішення суду відповідач отримував. З 2007р. і до цього часу ОСОБА_3 жодного разу не бачив дітей, не телефонував їм, не цікавиться, який стан здоров`я в них, чим харчуються, де навчаються тощо. ОСОБА_3 не давав їй дозволу на вивіз дітей за кордон на відпочинок, сам також не хотів кудись їх повезти. Сплати аліментів були поодиничні, на сьогодні існує заборгованість зі сплати аліментів, які відповідач чомусь не погашає.

Заявник ОСОБА_3 , прокурор та представник органу опіки та піклування Городоцької РДА в судове засідання не з`явилися, від представника органу опіки та піклування надійшла заява про неможливість явки в судове засідання. Неявка вказаних осіб згідно ч.1 ст.287 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника та третьої особи, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 викликався в попереднє судове засідання судовою повісткою, проте через його неявку виклик в судове засідання здійснювався шляхом опублікування виклику в засобах масової інформації, що вважається належним повідомленням відповідача про час та місце розгляду справи згідно вимог ЦПК України в редакції, що діяла станом на момент проведення судового засідання у справі (а.с.а.с.21, 41). Не представлено ОСОБА_3 і доказів поважності причин його неприбуття в судове засідання 15.06.2009р. чи неможливості повідомлення про такі причини як того вимагає ст.285 ЦПК України.

Посиланням ОСОБА_3 на те, що йому до 2020р. не було відомо про рішення суду про позбавлення його батьківських прав, суд не надає віри, оскільки в травні 2010р. він сплатив судовий збір та витрати на ІТЗ розгляду справи за вказаним рішенням, у зв`язку з чим було винесено дві постанови про закінчення виконавчого провадження, які містяться в матеріалах справи (а.с.62, 65). Окрім того, як пояснила в судовому засіданні третя особа, дружина ОСОБА_3 одразу після постановлення рішення телефонувала до неї з претензіями з приводу поданого позову. Відтак ще у 2010 році заявник знав про наявне рішення суду відносно нього.

Посилання заявника на те, що він сплачував аліменти на утримання дітей, а, відтак, не ухилявся від їх утримання та виховання, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє особу від обов`язку утримувати дитину (ч.2 ст.166 СК України), надані заявником копії квитанцій про сплату аліментів в більшості датуються 2010р. і подальшими роками, тобто мали місце уже після ухвалення рішення у справі, більше того, аліменти автоматично стягувалися з доходу відповідача, так як він був офіційно працевлаштований, а тому не є доказом належного виконання ним своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання дітей.

Окрім того, сама лише сплата аліментів не може слугувати підставою для висновку, що батько піклується належним чином про своїх дітей. Як пояснила в судовому засідання ОСОБА_2 , з 2007 року і до цього часу заявник жодного разу не бачив дітей, не телефонував їм, не пробував зустрітися чи поговорити. Більше того, коли дочка зустріла його і намагалася поговорити, ОСОБА_3 уникнув спілкування. Вказане суперечить викладеним у заяві твердженням про те, що ОСОБА_3 бажає брати участь у вихованні своїх дітей, хоче піклуватися про них. Крім того, станом на момент розгляду заяви дочка ОСОБА_3 досягла повноліття.

З урахуванням усього вищенаведеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки без поважних причин, а докази, на які він посилається на даний момент, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, а тому його заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право, передбачене ст.169 СК України, на поновлення батьківських прав за його позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.287 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі за позовом прокурора Городоцького району в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Ференц