Справа № 180/1838/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі - Котовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Марганець в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/1838/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину ,-

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Їхня донька, ОСОБА_3 навчається у Державному вищому навчальному закладі "Київський національний університет ім. Вадима Гетьмана» за спеціальністю економіка, факультету міжнародної економіки і менеджменту, на контрактній основі.

У зв`язку з навчанням у м. Києві, донька оселилася у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час карантину та канікул, остання проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.

Відповідач має можливість матеріально забезпечувати повнолітню доньку, до закінчення нею навчання. Через небажання відповідача матеріально забезпечувати повнолітню доньку у добровільному порядку, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , у зв`язку з навчанням у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 23 грудня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. В заяві зазначила, що відповідач стверджує, що вона відмовилась від стягнення з нього аліментів, у зв`язку з набуттям донькою права власності на квартиру, однак його твердження є хибними так, як на момент підписання заяви у нотаріуса про відмову від аліментів, малася на увазі її відмова від аліментів на утримання саме малолітньої дитини, тобто до досягнення дитиною 18 річного віку. Впродовж вона зверталася уже до суду із заявою про стягнення додаткових витрат на дитину і Марганецьким міським судом було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 10000,00 грн., в рахунок додаткових витрат на дитину, пов`язаних з оплатою навчання останньої. Наразі їх донька продовжує навчання на контрактній основі, сама вона не в змозі оплатити навчання доньки.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі посилаючись на те, що рішенням Маргагнецького міського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020 року по справ № 180/2259/19 стосовно цих же сторін, встановлені вже обставини, що не потребують доказуванню при розгляді цієї справи і мають преюдиціальне значення. Він звільнений від сплати аліменти у зв`язку з даруванням дитині нерухомого майна - квартири. Дитина набула право власності на квартиру в рахунок аліментів. При цьому позивач має зобов`язання щодо відсутності претензій до нього, як відповідача, щодо аліментів на виховання дитини, нею надана відповідна заява. Також зазначив, що на його утриманні перебуває малолітня донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від шлюбу з іншою жінкою, яка є інвалідом з дитинства, має захворювання серця, та теща - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також є інвалідом 1 групи за загальним захворюванням з 2008 року і потребує у постійному догляді за нею. У зв`язку з цим його дружина - ОСОБА_6 , не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною та тещою. Постійне лікування дитини, догляд за дитиною та тещою потребує значних фінансових затрат, які фактично покладаються на нього, як на єдиного члена сім`ї, який працює, а його заробітна плата є мінімальною. Просить суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа: ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялася у встановленому законом порядку, письмових пояснень щодо позову не надала.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є: батьком- ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 ( а.с. 7).

Як встановлено у судовому засіданні, що також не заперечуються відповідачем по справі, з 01 вересня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчається у державному вищому навчальному закладі "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана». На даний час вона є студенткою другого курсу, факультету міжнародної економіки і менеджменту, денної форми навчання, на контрактній основі. Очікуваний термін закінчення нею навчання до 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою № 31723 від 23 жовтня 2020 року ( а.с. 9) та Договором № 193229 про надання освітніх послуг від 27 серпня 2019 року, укладеного між закладом вищої освіти - Державним вищим навчальним закладом "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» та фізичною особою - ОСОБА_1 ( а.с. 8), .

Як зазначає позивач у позові, що зв`язку з навчанням у м. Києві їх донька оселилася у гуртожитку, а під час карантину та канікул, проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Святошинської РДА, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 19.09.2019 року по теперішній час, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20.09.2019 року ( а.с. 10).

Донька сторін - ОСОБА_3 продовжує навчання, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги свого батька.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, оскільки є працездатною особою, на даний час працює та отримує стабільний заробіток, в той же час суд враховує, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна неповнолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від шлюбу з іншою жінкою, яка є інвалідом з дитинства, має захворювання серця, у зв`язку з чим його дружина не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною, а постійне лікування доньки, потребує великих фінансових затрат, які фактично покладаються на відповідача, як на єдиного члена сім`ї.

Посилання відповідача, на те, що він 28 травня 2012 року за договором дарування, посвідченого Марганецькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, передав у власність доньки - ОСОБА_3 , в рахунок сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, квартиру АДРЕСА_2 , а також на те що на його утриманні знаходиться теща - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом 1 групи за загальним захворюванням та потребує у постійному лікуванні і догляді, не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, з копії заяви ОСОБА_1 , засвідченої державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Ковтюх А.В. вбачається, що остання, як мати малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своєю заявою повідомляла, що згідно Договору дарування від 28.05.2012 року, нотаріально посвідченого, її малолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим вона, на підставі ст. 190 Сімейного Кодексу України стверджує, що не буде пред`являти претензії до батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо аліментів на виховання дитини, у зв`язку з передачею у її власність вищезазначеного нерухомого майна. Таким чином, позивач своєю заявою відмовилася від стягнення аліментів з відповідача саме на утримання їхньої неповнолітньої дитини, саме до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, посилання відповідача, на те, що він 28 травня 2012 року, за договором дарування передав у власність доньки квартиру не є підставою для відмови у позові.

Також суд враховує, що з наявної в матеріалах справи копії рішення Марганецького міського суду дніпропетровської області від 16 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Вищезазначеним рішенням суду, яке набрало законної сили, позовні вимоги останньої задовільні частково, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , в рахунок додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаних з оплатою навчання останньої, в розмірі 10 000 ( десять тисяч) гривень.

Відповідно до довідки № 26 від 25.11.2020 року, наданої відповідачем, до складу сім`ї останнього входять: він сам, його дружина - ОСОБА_6 та їх донька ОСОБА_4 , які на даний час проживають за адресою: АДРЕСА_3 . Доказів того, що ОСОБА_5 входить до складу його сім`ї і проживає разом із ними, та знаходиться на його утриманні, суду не надано.

За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.

Згідно ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу доньці, яка продовжує навчання, однак у меншому розмірі, ніж просить позивач.

Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст.199 СК України несуть обоє із батьків.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання, та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від шлюбу з іншою жінкою, яка є інвалідом з дитинства, потребує у постійному обстеженні, лікуванні та догляді, що тягне за собою значних фінансових затрат, які фактично покладаються на останнього, як на єдиного працюючого члена сім`ї так, як дружина останнього не працює, здійснює догляд за дитиною, що підтверджується матеріалами справи та те, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, щомісячно.

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову

Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 182, 199-200, 201 СК України, ст. ст. 4,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258, 259,263-265,268,273,274-277,279, 352,354-355,430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ( паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23-х річного віку, починаючи стягнення з 18 листопада 2020 року.

Допустити рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 судовий збір на користь держави в розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула