Справа № 201/874/21
Провадження № 6/0203/62/2021
УХВАЛА

19 березня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

за участю секретаря - Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов С.В. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом № 203/4655/15-ц, виданим 23 грудня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором DNFMGK від 24 липня 2009 року, що виникла станом на 01 липня 2015 року в сумі 785723,61 грн., виконання якого здійснюється у виконавчому провадженні № 62673248.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року подання приватного виконавця передано за підсудністю Кіровському районному суду м. Дніпропетровська та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2021 року передано в провадження судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. 18 березня 2021 року.

Частиною 4 ст. 441 ЦПК України передбачено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, у зв`язку з чим приватний виконавець, боржник та стягувач в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши матеріали подання, наявні у цивільній справі №203/4655/15-ц та додані до подання докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. знаходиться виконавче провадження ВП №62673248 з примусового виконання виконавчого листа № 203/4655/15-ц, виданого 23 грудня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором DNFMGK від 24 липня 2009 року, що виникла станом на 01 липня 2015 року в сумі 785723,61 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 28 липня 2020 року відкрито виконавче провадження. Копія вказаної постанови отримана представником боржника адвокатом Рибаковим В.О. згідно поданої приватному виконавцю заяви від 12 серпня 2020 року.

Постановою вказаного приватного виконавця від 28 липня 2020 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 : житловий будинок, загальною площею 123,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 01); а також домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, за ОСОБА_1 на праві власності зареєстрована земельна ділянка площею 1104, кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , набута на підставі договору купівлі-продажу від 24 липня 2009 року.

Постановою цього ж приватного виконавця від 06 серпня 2020 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 на відкритому рахунку останнього в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в іноземній валюті.

Постановою цього ж приватного виконавця від 25 вересня 2020 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 автомобіль марки Chevrolet Lachetti, д.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, та цього ж дня, 25 вересня 2020 року, оголошено розшук вказаного легкового автомобіля боржника.

За даними відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 грудня 2020 року за вих .№ 3275 ОСОБА_1 з часу видачі виконавчого листа державний кордон України не перетинав.

В силу частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

За змістом пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Виходячи зі змісту статті 33 Конституції України, статті 313 ЦК України, пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», в їх системному зв`язку, вбачається, що право боржника (в даному випадку ОСОБА_1 ) на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв`язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини переборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Однак, в порушення зазначених вимог державним виконавцем не доведено факт ухилення боржника від виконання рішення суду.

Так, в обґрунтування обставин ухилення боржника від виконання судового рішення приватний виконавець посилається на те, що боржник не надав на вимогу приватного виконавця автомобіль, як і не надав пояснень з з цього питання на письмову вимогу від 23 вересня 2020 року, проте до подання приватним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження обставин отримання такої вимоги приватного виконавця, як і про отримання постанови про арешт цього автомобіля, що свідчило б про обізнаність боржника з такими вимогами, натоміть додані повідомлення про невручення поштових відправлень ОСОБА_1 , а тому такі доводи приватного виконавця суд відхиляє.

Так само приватний виконавець посилається на те, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року за скаргою ОСОБА_1 зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме: будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в такому будинку малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте при розгляді даного подання приватного виконавця судом встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме будинку АДРЕСА_1 до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в будинку малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , скасовано та у скасованій частині ухвалено нове судове рішення; скарга ОСОБА_1 в цій частині залишена без задоволення.

Відповідно, оскарження незаконних дій приватного виконавця у виконавчому провадженні боржником не можна вважати ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, оскільки такі дії свідчать лише про те, що боржник скористався правом на судовий захист від незаконних дій приватного виконавця по реалізації його нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти.

Доводи приватного виконавця про те, що боржник йому повідомив в розмові про наміри покинути територію України суд до уваги не приймає, оскільки жодних доказів таких обставин суду не надано, натомість за даними Державної прикордонної служби України за вих .№ 3275 від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 з 23 грудня 2019 року взагалі не перетинав державний кордон України, а тому такі твердження приватного виконавця є припущеннями.

Одночасно суд звертає увагу на те, що у боржника достатньо майна, за рахунок якого може бути задоволені вимоги стягувача, зокрема, як об`єкти рухомого, так і нерухомого майна (автомобіль, будинок та земельна ділянка в м. Дніпро, домоволодіння в Івано-Франківській області), законність дій по зверненню стягнення на які і є завданням приватного виконавця, натомість приватним виконавцем не доведено, що вжиття таких заходів як обмеження конституційного права на вільне пересування боржника забезпечить належне виконання чи сприятиме своєчасному виконанню судового рішення на користь стягувача, як і не доведено, що ним вжито усіх можливих заходів до виконання і такі заходи виявились безрезультатними, зокрема, суду не надано жодних доказів звернення стягнення на інші об`єкти нерухомого майна, їх опис, оцінку і тд., що свідчить про те, що вжиття таких заходів як обмеження боржника у праві виїзду за межі України є передчасним, а тому в задоволенні такого подання належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 441, 260, 263, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги відповідно до пп. пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська з правом обов`язкового поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.
Повна ухвала складена 19.03.2021.
.

Суддя О.В. Колесніченко