РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Теперика О.В.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів, -

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на суму 93343,15 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні позивачка, представник позивачки адвокат Теперик О.В. підтримали позовну заяву у межах її доводів та просили задовольнити. Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги, виходячи з наданих державним виконавцем довідок про заборгованість за сплати аліментів від 10.03.2021р. за двома виконавчими провадженнями. Так, за виконавчим провадженням № 59877016 просила стягнути 15680,61 грн. пені, що становить 100% заборгованості по аліментам, та за виконавчим провадженням 61122317 - 37911,83 грн. пені. Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, з підстав, викладених у відзиві. Свою правову позицію обґрунтовує тим, що на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2018 року у справі № 569/7911/18 було задоволено позов ОСОБА_1 до нього, розірвано шлюб, укладений між ними 13 вересня 2013 року, неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати з Позивачкою. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у розмірі по 900 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, на кожну дитину починаючи з 26 квітня 2018 року до повноліття дітей. В подальшому, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2019 року у справі № 569/17517/19 розмір аліментів було збільшено до 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з вищеперерахованими обставинами головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів) Анненковою О.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61122317 від 03.02.2020 року. Копії всіх зазначених вище документів містяться в матеріалах справи. Факт наявності заборгованості зі сплати аліментів Позивач обгрунтовує Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів) за вих. № 118908 від 09.07.2020 року, згідно з яким, сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 31 215,38 грн. Виходячи з цього, неустойка (пеня), на стягнення якої має право Позивач, не може бути більшою від цієї суми. Натомість Позивачка здійснила «розрахунок пені на прострочення сплати аліментів згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів) за вих. № 118908 від 09.07.2020 року» на суму 93343,15 грн., яку просить суд стягнути з нього. Такий розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів є необгрунтованим, завищеним та суперечить положенням ч. 1 ст. 196 СК України. Після розірвання шлюбу з 2019 року він проживає в с. Великий Житин Рівненського району Рівненської області. Зважаючи на припинення руху сполучень між населеними пунктами Рівненського району та містом Рівне в період дії карантинних обмежень, запроваджених з 12 березня 2020 року згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, з березня 2020 року він не мав можливості приїздити до м. Рівного для сплати аліментів у відділенні банківської установи. Також, зважаючи на вказані обставини, не мав можливості знайти роботу. В період з 2013 по 2020 р. він не мав постійного місця роботи, а лише випадкові підробітки, його дохід був мінливим і нестабільним, а матеріальне становище - складним. Частину доходу він одержував в натурі, не зважаючи на ці труднощі, він не ухилявся від сплати аліментів, намагався матеріально підтримувати своїх дітей, і, коли мав таку можливість, завжди перераховував Позивачці аліменти на утримання дітей. Це доводиться відповідними платіжними документами - квитанціями АТ КБ «Приватбанк» за 2019 - 2020 роки. Лише 01.06.2020 року він був прийнятий на роботу на посаду виконавця робіт у ФОП ОСОБА_6 , що документально підтверджується його трудовою книжкою. Розмір його заробітної плати (нарахованої, без врахування усіх передбачених законом відрахувань) становить 4 960,00 грн. , що підтверджується копією Довідки про доходи виданої ФОП ОСОБА_6 вих. № 180820/1 від 18 серпня 2019 року. Як тільки зміг знайти роботу, то відразу ж сплатив на рахунок Позивачки аліменти на утримання дітей в сумі 8 000,00 грн. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що розмір його заробітної плати становить менше 5000 грн., а розмір аліментів на утримання дітей, які він зобов`язаний виплачувати на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2019 року у справі № 569/17517/19, складає по 1500 грн. на кожну дитину, тобто 4500 грн. в сукупності, то утворюється заборгованість по сплаті аліментів, яка стала підставою для нарахування Позивачкою пені та подання позовної заяви до суду. Крім того, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки-пенсіонери - мати ОСОБА_7 , 1960 року народження, та батько ОСОБА_8 , 1950 року народження. Відтак сплата аліментів у вищезазначеному розмірі взагалі є непосильною для нього та може залишити його без засобів до існування та призводить до накопичення суми заборгованості за аліментами. Виходячи з цього, заборгованість по сплаті аліментів утворилася за відсутності його вини. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. Також просить суд при вирішенні справи врахувати його матеріальний стан. Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивачка не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов. Ухвалою суду від 28.07.2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду. Відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи з викликом сторін. Ухвалою суду від 17.11.2020 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів - головного державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (Львів) Анненкову О.Ю. по виконавчому провадженню № 61122317. 28.01.2021р. державний виконавець в судовому засіданні пояснив, що на виконанні у відділі ДВС перебуває два виконавчі провадження. Зокрема, виконавче провадження 59877016 по виконанню рішення Рівненського міського суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 та виконавче провадження 61122317 по виконанню рішення Рівненського міського суду про зміну розміру аліментів. Довідку про заборгованість зі сплати аліментів видав одну у якій вказав загальну суму заборгованості. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, пояснення третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що з 13.09.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 11.12.2018 р. у справі №569/7911/18, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 вересня 2013 року, малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у розмірі по 900 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, на кожну дитину починаючи з 26 квітня 2018 року до повноліття дітей. На виконання вищевказаного рішення суду було видано 05.02.2019 р.виконавчий лист. 02.09.2019 р. державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Яковенком Є.Р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59877016. Також судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2019 року у справі № 569/17517/19 розмір аліментів збільшено до 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми повноліття. На виконання вищевказаного рішення суду було видано 30.01.2020 р.виконавчий лист. 03.02.2020 р. головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів) Анненковою О.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61122317. Отже, судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває два виконавчі провадження , які випливають з рішень суду про стягнення аліментів та про зміну розміру аліментів, де боржником є ОСОБА_2 . Так, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП 59877016 від 19.02.2021 р. № 33431, проведеного державним виконавцем А.Худов станом на 20.01.2020 р. заборгованість відповідача становить 15680,61 грн. по рішенню Рівненського міського у справі № 569/7911/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, нарахування аліментів за яким було припинене у зв`язку з ухваленням Рівненським міським судом рішення у справі № 569/17517/19 від 19.12.2019р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, яке набрало законної сили 21.01.2020р. Відповідно до п.п. 9, 10 « Інстукції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом МЮУкраїни № 512/5 від 02.04.2012р., зареєстрованої в МЮ України 02.04.2012р. за № 489/20802, в редакції станом на 17.11.2020р. , виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Отже, за виконавчим провадженням № 59877016 станом на січень 2020р. рахується заборгованість на суму 15680,61 грн. згідно розрахунку від 19.02.2021р. № 33431, яка підлягає до стягнення у повному обсязі. За виконавчим провадженням № 61122317 станом на лютий 2021 р. рахується заборгованість 37911,83 грн. згядно розрахунку від 10.03.2021р. № 45307. Як встановлено судом 12.03.2021р. відповідачем за вказаним виконавчим провадженням провів оплату аліментів на суму 4020 грн. особисто та 636 грн. перераховано з місця роботи, відтак заборгованість по вказаному виконавчому провадженню становить - 33255,81 грн. Оскільки, в ході розгляду справи державним виконавцем проведено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів та розділено заборгованість по аліментах відповідно до наявних виконавчих проваджень, суд не приймає як докази Розрахунки заборгованості зі сплати аліментів Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів) за вих.№118908 від 09.07.2020 року , та від 20.01.2021р. № 7967 суперечить фактичним обствинам справи встановлених судом в судовому засіданні. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). (Постанова Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року по справі № 6-1554цс16). Разом з тим, судом встановлено, що відповідач періодично сплачував аліменти за виконавчими листами, що підтверджується оглянутими судом копіями квитанцій АТ КБ «Приватбанк» за 2019 - 2020 роки, та зазначених державним виконавцем сумм сплачених боржником у поданих до суду розрахунках (грн.5) від 10.03.2021р. вих.№ 45307 на загальну суму та від 19.02.2021р. № 33431. З оглянутої копії трудової книжки виданої на ім`я ОСОБА_2 встановлено, що з 2013 року ОСОБА_2 офіційно не був працевлаштований, 01.06.2020 року він був прийнятий на роботу на посаду виконавця робіт у ФОП ОСОБА_6 та згідно довідки про доходи виданої ФОП ОСОБА_6 вих. № 180820/1 від 18 серпня 2019 року отримує заробітну плату у розмірі 4960 грн. Отже, на підставі належним та допустимих доказів. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду, має зобов`язання що сплати аліментів до повноліття дітей, яка становить 4500 грн. щомісяця, працевлаштований та отримує заробітну плату. Таким чином, у зв`язку з наявною у ОСОБА_2 заборгованістю зі сплати аліментів, яка виникла з його вини, враховуючи, що відповідач періодично сплачує аліменти, щомісячці стягнення перевищують розмір заробітної плати, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів по виконавчому провадженню № 59877016 з примусового виконання рішення Рівненського міського суду від 11.12.2018р. у сумі 3136,20 грн., що становить 20 % суми заборгованості по аліментах згідно розрахунку від 19.02.2021 р. та пеню за прострочення сплати аліментів по виконавчому провадженню № 61122317 з примусового виконання рішення Рівненського міського суду від 19.12.2019р. у сумі 6651,00 грн., що становить 20 % суми заборгованості по аліментах в розмірі 33255,13 грн. згідно розрахунку від 10.03.2021 р. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачкою надано суду копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2020 р., копію додаткового договору до Договору про надання правової допомоги від 01.07.2020 р., рахунок № 10 від 29.10.2020 р. на суму 2000 грн., копію квитанції № 52386853 від 29.10.2020 р. на суму 2000,00 грн., копію виписки від 29.10.2020 р., копію виписки з ЄДРПОУ АО «Юридична компанія «РАМ»; копію витягу з реєстру платників податків АО «Юридична компанія «РАМ»; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; акт виконаних робіт від 30.10.2020 року. При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, яка є малозначною справою, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом, часткове задоволення позовних вимог. Крім того, з долучених до справи доказів не вбачається жодного запиту адвоката, достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду, фактично витраченого часу в судових засіданнях. З врахуванням вищевикладеного, суд зменшує розмір правничої допомоги, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки до 1000 грн. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток держави України в сумі 840,80 грн. за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд, - в и р і ш и в: Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів по виконавчому провадженню № 59877016 з примусового виконання рішення Рівненського міського суду від 11.12.2018р. у сумі 3136 (три тисячі сто тридцять шість) грн. 20 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів по виконавчому провадженню № 61122317 з примусового виконання рішення Рівненського міського суду від 19.12.2019р. у сумі 6651 (шість тисяч шістсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча ) грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 840 ( вісімсот сорок) грн. 80 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено 22.03.2021 року.

Суддя: О.В.Панас