ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2021 року м. Кропивницький

справа № 388/455/20

провадження № 22-ц/4809/923/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л.

суддів Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

з участю секретаря Демешко Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Приватне сільськогосподарське підприємство «Садівник», інтереси якого представляє адвокат Мелєзгінов Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року, у складі головуючого судді Степанова С.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Садівник» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування записів про державну реєстрацію речового права, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 році ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Садівник» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування записів про державну реєстрацію речового права.

Просила усунути перешкоди у користуванні майном шляхом скасування записів про державну реєстрацію речового права.

В обгрунтвання позовних вимог позивач посилалася на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 1,64 гектарів, кадастровий номер :02:000:0240, земельна ділянка площею 1,46 гектарів, кадастровий номер :02:000:1048, земельна ділянка площею 0,177 гектарів, кадастровий номер :02:000:2048, що розташовані на території Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області, що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю та інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У березні 2020 року після звернення до Центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації для зняття з реєстрації укладених з відповідачем недійсних договорів оренди землі на підставі рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2019 у справі № 388/37/18 реєстратором було встановлено, що відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.02.2020 було зареєстровано інше речове право - право оренди вже за іншими договорами оренди землі, а саме: договором оренди землі, складеним 20.12.2011; договором оренди землі, складеним 10.12.2012 ; договором оренди землі, складеним 10.12.2012, що підтверджується інформаціями про державну реєстрацію іншого речового права.

Вказувала, що відповідач скориставшись її станом здоров`я, не вмінням писати та читати, шляхом обману надав вищевказані договори оренди їй на підпис. Вчиняючи підпис вона не усвідомлювала правових наслідків.

Вважає, що договори оренди землі є нечинними, оскільки не було проведено їх державну реєстрацію, яка була передбачена чинним законодавством діючого на той час і лише 03.02.2020 здійснено державну реєстрацію речового права права оренди за вказаними договорами оренди землі.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважає, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення було порушено норми матеріального та процесуального права і не було належним чином встановлені обставини справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з договорами оренди від 20.12.2011, 10.12.2012 та 10.12.2012 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельні ділянки кадастровий номер :03:000:0240, :03:000:1048, :03:000:2048 підтверджується реєстрація 29.01.2020 права оренди земельних ділянок за відповідачем.

Позивачка заперечує своє волевиявлення на укладення договорів оренди щодо зазначених земельних ділянок.

Проте, ні її доводи, ні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів цього ствердження.

Свій підпис на договорах ОСОБА_1 не оспорює, на фізичний чи психологічний тиск при укладанні договорів не посилається.

Окрім цього, не надає альтернативної версії щодо правової природи підписаних документів.

За таких обставин ураховуючи відсутність будь якого медичного висновку про не розуміння позивачкою значення своїх дій не має правових підстав вважати укладені і оспорювані правочини недійсними у спосіб скасування записів про державну реєстрацію речового права (оренди земельних ділянок).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренд: це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 14 Закону № 161-XIV, договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотні договору оренди землі, складають і підписують відповідний документ, надаючи згоді встановленої форми.

За статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вважав встановленим наявність цивільно - правових відносин між сторонами, які ґрунтуються на укладених між ними договорах оренди земельних ділянок, які відповідають вимогам встановленим законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а рішення суду є законним та об`єктивним.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

12.01.2022 складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.Л. Карпенко