Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2412/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 84 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Лісової Т.С.

з участю представника заявника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Зубчук І.В.

у цивільній справі № 278/2412/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бєльського Олександра Сергійовича, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Просила поновити строки на оскарження постанови про опис та арешт майна від 18.02.219 року; зупинити проведення електронних торгів (аукціону) ДП "СЕТАМ" щодо предмету іпотеки, а саме: житлового будинку загальною площею 325,8 м.кв., житловою площею 94,0 м.кв. та земельної ділянки площею 0,15 га. за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати бездіяльність державного виконавця щодо неналежного повідомлення скаржника про час та місце складання постанови про опис та арешт майна; визнати бездіяльність державного виконавця щодо неналежного надсилання постанови про опис та арешт майна від 18.02.219 року; скасувати постанову державного виконавця про опис та арешт майна від 18.02.219 року. В обґрунтування поданої скарги зазначала, що на виконанні Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавчий лист, виданий Житомирським районним судом 07 квітня 2017 року по цивільній справі №278/2412/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 662 983,25 гривень. 18 лютого 2019 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, про що скаржника не було належним чином повідомлено. Дана обставина стала підставою для звернення до суду зі скаргою.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про опис та арешт майна від 18 лютого 2019 року.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення скарги в повному обсязі. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що 18 лютого 2019 року державним виконавцем не було здійснено виїзд за місцем знаходження майна, постанова про опис та арешт майна складена за відсутності боржника, оскільки державним виконавцем не було належним чином повідомлено сторони про намір складання оскаржуваної постанови, а опис здійснено по технічному паспорту нерухомого майна. На думку апелянта, оскаржувана постанова складена державним виконавцем в порушенням вимог ст.56 Закону України «Про виконавче провадження та вказана постанова не надсилалась на адресу боржника. Крім того вказує, що в судовому засіданні нею заявлялось клопотання про виклик свідків понятих, які нібито були присутні під час складання оскаржуваної постанови. Проте останні жодного разу не з`явились в судове засідання, а відповідно не змогли підтвердити складання оскаржуваного акту біля її будинку. Самим державним виконавцем не доведено присутність понятих під час складання оскаржуваної постанови, а також жодним чином не спростовано твердження про їх відсутність. Також вказує, що в матеріалах справи перебуває її клопотання про виклик в якості свідка ОСОБА_2 , однак, судом першої інстанції вказане клопотання не було розглянуто.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2017 року позов ПАТ КБ „ПриватБанк задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість договором №ZHD0GA00000045 від 29 березня 2006 року у розмірі 25 847,30 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 662 983 гривні 25 копійок, яка складається з наступного: 17 129,03 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 439 359 гривень 62 копійки заборгованість за кредитом; 7 210,49 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 184 949 гривень 07 копійок заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1 507,78 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 38 674 гривні 56 копійок заборгованості по комісії за користування кредитом та судові витрати в розмірі 9 944 гривні 75 копійок.

Представник стягувача у липні 2017 року звернувся до Житомирського РВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виданого 07 квітня 2017 року Житомирським районним судом Житомирської області відповідного виконавчого листа, на підставі якої постановою старшого державного виконавця Житомирського РВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області Четвертухою О.В. від 24 липня 2017 року відкрито виконавче провадження №54343218 з примусового виконання виконавчого листа №278/2412/16-ц, виданого 07 квітня 2017 року Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення заборгованості 662983 гривні 25 копійок (а.с.91, 95).

Постановою державного виконавця Житомирського РВ ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області Бєльським О.С. від 18 лютого 2019 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 (а.с.105).

Враховуючи, що державним виконавцем суду не надано доказів отримання боржником копії постанови від 18 лютого 2019 року про опис та арешт майна, то боржником пропущено строк звернення зі скаргою з поважних причин, а тому такий строк обгрунтовано поновлено судом.

У зв`язку з цим відсутні правові підстави щодо визнання незаконною бездіяльності державного виконавця в частині ненадсилання копії постанови боржникові.

Вирішуючи скаргу по суті, суд першої інстанції також обгрунтовано виходив із того, що відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відомостей про те, що боржником було в добровільному порядку виконано рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2017 року у справі за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Матеріали справи свідчать про те, що викликом від 03 травня 2018 року державний виконавець зобов`язував ОСОБА_1 сплатити борг в добровільному порядку (а.с.99).

Вимога відправлялась на адресу боржника, зазначену у виконавчому листі, оскільки іншої адреси боржник не повідомляла державному виконавцю. Вимогу боржник не отримувала.

28 грудня 2018 року державний виконавець склав акт в якому зазначив, що при виїзді за адресою проживання боржника, для здійснення перевірки майнового стану, боржника не виявлено, на неодноразові дзвінки у вхідні двері будинку, двері ніхто не відкрив. Також залишено виклик про явку на 03 січня 2019 року (а.с.102).

18 лютого 2019 року державний виконавець Житомирського РВ ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області Бєльський О.С. виніс постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , в якій міститься перелік приміщень будинку із зазначенням їх площі (а.с.105).

Як вбачається із змісту постанови, опис та арешт будинку був проведений при зачинених дверях за технічною документацією у зв`язку з ненаданням боржником доступу до житлового будинку.

При цьому суд правильно вважав, що достатніх підстав для скасування постанови про опис та арешт майна боржника не було.

Так, відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відтак, державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.

Стаття 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч. 5 статті 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Крім того, згідно з положеннями статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч. 2 статті 22 Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстав для скасування постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 18.02.2019 року, винесену у виконавчому провадженні N30831493 немає, оскільки державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень, істотних порушень Закону України "Про виконавче провадження" не допустив.

Та обставина, що державний виконавець здійснив опис та арешт будинку без входження в нього, на думку колегії суддів не може бути підставою для скасування постанови, оскільки опис у такий спосіб був проведений не із власного недбальства, а в результаті недобросовісної поведінки боржника, який у даному випадку діяв не добросовісно, не отримуючи надісланих на її адресу документів виконавчого провадження та тривалий час фактично ухиляючись від виконання рішення суду, внаслідок чого опис будинку був проведений без огляду об`єкта.

Разом з тим, боржниця була обізнана зі своїми борговими зобов`язаннями, присудженими за рішенням суду, і про наявність виконавчого провадження, що вимагало від неї добросовісної процесуальної поведінки, як то цікавитися у розумні строки перебігом виконавчого провадження та отримувати кореспонденцію, яка надходить на її адресу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності понятих при здійсненні опису будинку, зважаючи на наступне.

Обов`язкова присутність понятих передбачена частиною третьою статті 53 Закону лише в разі примусового входження представника виконавчої служби у приміщення. Проте, в даному випадку входження не відбулося, при описі приміщення за технічною документацією присутність понятих не є обов`язковою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні скарги.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки вона постановлена судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 18.03.2021 року.