Справа № 467/245/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року смт. Арбузинка

Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О.., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Арбузинського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дзгоєвої Т.Ю., у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо відмови у скасуванні арешту з картки (рахунку) НОМЕР_1 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк», зобов`язати державного виконавця скасувати арешт зазначеного рахунку, оскільки на цей рахунок надходять аліменти.

Зі змісту скарги та доданих документів встановлено, що ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії державного виконавця в межах виконавчого провадження №64699382, з виконання вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-12861-17У виданої 10.02.2020 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 6 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб). Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п`ята статті 82 ЗУ «Про виконавче провадження». У зв`язку із цим у разі подання такої скарги в порядку

цивільного судочинства суддя має право відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстав, передбачених ЦПК України.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, вчинені при виконанні вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-12861-17У виданої 10.02.2020 року, а не судового рішення, контроль за виконанням яких передбачено Розділом VІІ ЦПК України. Відтак, дана скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено наслідків недотримання закону при поданні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, отже суд виходить із вимог ч. 9 ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому судом застосовуються положення ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 186, 258-260, 447, 448 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця - відмовити.

Копію даної ухвали та матеріали скарги надіслати скаржнику ОСОБА_1 . Копію скарги з додатками залишити в суді.

Роз`яснити ОСОБА_1 право оскарження дій державного виконавця до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О.Догарєва