ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/475/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

cекретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представників ФГ «Воля» Клюки І.В., ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/30063/20 за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Воля» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2021 року про закриття провадження (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом Фермерського господарства «Воля» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права постійного користування земельною ділянкою та визнання недійсними наказів.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року Фермерське господарство «Воля» звернулося до суду із позовом до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просило: визнати за ФГ «Воля» право постійного користування земельною ділянкою площею 49 га, в межах згідно з планом землекористування державного Акта на право постійного користування землею сері Б №042448, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства;

Визнати недійсними накази Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області:

-Наказ №174-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :005:0201 надана у власність ОСОБА_2 ;

-Наказ №172-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0203 надана у власність ОСОБА_3 ;

-Наказ №61-УБД від 03 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0198 надана у власність ОСОБА_4 ;

-Наказ № 193-УБД від 26 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з

кадастровим номером :08:005:0194 надана у власність ОСОБА_5 ;

-Наказ №176-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0187 надана у власність ОСОБА_6 ;

-Наказ № 189-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0195 надана у власність ОСОБА_7 ;

-Наказ №182-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0202. надана у власність ОСОБА_8 ;

-Наказ №56-УБД від 03 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0196 надана у власність ОСОБА_9 ;

-Наказ №171-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0207 надана у власність ОСОБА_10 ;

-Наказ №168-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0197 надана у власність. ОСОБА_11 ;

-Наказ №173-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0191 надана у власність ОСОБА_12 ;

-Наказ №167-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0199 надана у власність ОСОБА_13 ;

-Наказ №179-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0205 надана у власність ОСОБА_14 ;

-Наказ №192-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0206 надана у власність ОСОБА_15 ;

-Наказ №169-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0208 надана у власність ОСОБА_16 ;

-Наказ №170-УБД від 06 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0200 надана у власність ОСОБА_17 ;

-Наказ №187-УБД від 26 серпня 2020 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :08:005:0192 надана у власність ОСОБА_18 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2021 року провадження у справі за позовом Фермерського господарства «Воля» до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права постійного користування земельною ділянкою та визнання недійсними наказів закрито.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ФГ «Воля» оскаржило її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про закриття провадження у справі, оскільки предметом даного позову є скасування спірних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання у власність фізичним особам земельних ділянок. Апелянт вказує, що вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, ухваленого на користь фізичної особи, в якої з цього рішення виникли відповідні права, обов`язки та інтереси, безпосередньо стосується прав, обов`язків та інтересів цієї особи, тому відповідний спір має розглядатися судом за правилами ЦПК України, що відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 у справі №361/3009/16-ц, від 15.05.2018 по справі №911/4144/18, від 07.11.2018, по справах №488/6211/14-ц та №488/5027/14-ц, від 30.01.2019 по справі №485/1472/17, від 15.05.2019 по справах №522/7636/14-ц та №469/1346/18, від 26.06.2019 по справі №911/2258/18, від 21.08.2019 по справі №911/3681/17 та від 01.10.2019 по справі №911/2034/16.

Зважаючи на викладене, фермерське господарство просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представники ФГ «Воля» Клюка І.В. та ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області до суду не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п 6 ст 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п 4 ч 1 ст 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позов Фермерського господарства «Воля» до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права постійного користування земельною ділянкою та визнання недійсними наказів не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатися ця справа, колегія суддів виходить з таких міркувань.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року N 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про віднесення цього спору до господарської юрисдикції з огляду на таке.

Встановлено, що грудні 2020 року Фермерське господарство «Воля» звернулося до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права постійного користування земельною ділянкою та визнання недійсними наказів.

Предметом позову у цій справі є вимоги про: визнання за ФГ «Воля» права постійного користування земельною ділянкою площею 49 га в межах згідно з планом землекористування державного Акта на право постійного користування землею сері Б №042448, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства та визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 3, 6 та 26 серпня 2020 року про надання у власність земельних ділянок 17-ти фізичними особам.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

ГПК України в редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом, також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 6, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками, зокрема надання земельної ділянки громадянину у власність, діє як орган, через який реалізуються повноваження власника земельних ділянок, та вступає з юридичними і фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Частиною другою статті 13 Конституції України унормовано, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають права власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи.

У цій справі ФГ «Воля» заявило вимогу про визнання недійсним наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 3, 6 та 26 серпня 2020 року про надання у власність земельних ділянок 17-ти фізичними особам, розташованих за межами населених пунктів Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Колегія суддів, розглядаючи апеляційну скаргу в межах її доводів і вимог, вважає, що вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, ухваленого на користь фізичної особи, в якої з цього рішення виникли відповідні права та обов`язки, безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи, тому відповідний спір має розглядатися судом за правилами ЦПК України.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постановах від 04 липня 2018 року у справі №361/3009/16-ц, 07 листопада 2018 року у справах № 488/6211/14-ц та № 488/5027/14-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 485/1472/17, від 15 травня 2019 року у справах № 522/7636/14-ц та № 469/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 911/2258/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, відступати від яких немає правових підстав.

З огляду на вищенаведене, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

А тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 -384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Воля» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2021 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай