Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1420/20
Провадження № 2/945/275/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2021 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Терентьєва Г. В.

за участю секретаря - Петриченко В. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав її померлій матері ОСОБА_3 . Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що після смерті її матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки. При зверненні із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лактіонової С. А. їй було видано свідоцтво про право на спадщину лише на земельну ділянку, яка належала її матері. Щодо житлового будинку, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на будинок не було зареєстроване належним чином. В зв`язку з цим, позивачу було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник ОСОБА_4 надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відзив на позовну заяву до суду не подавала.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивачки (серія НОМЕР_1 , видане 17.12.1976 року Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області), її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (серія НОМЕР_2 , видане 13.10.1995 року Заводським відділом реєстрації актів громадянського стану), 13 жовтня 1995 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Таким чином, судом встановлений факт кровних родинних відносин між позивачкою та померлою ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Миколаївським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області від 17.10.2017 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,1684 га, що розташовані по АДРЕСА_1 .

При дослідженні спадкової справи №10/2018 відкритої після смерті ОСОБА_3 , судом встановлено, що позивачка вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

11 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Лактіоновою С.А. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1684 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Лактіонової С.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по

АДРЕСА_1 через те, що право власності на будинок спадкодавцем не було зареєстроване належним чином.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є не єдиним спадкоємцем після смерті матері. Однак, сестра позивачки ОСОБА_2 , відмовилася належної їй Ѕ частки у спадщині на користь ОСОБА_9 .

Як вбачається з витягу із погосподарської книги, наданого 20.11.2019 року Зарічненським старостинським округом Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано в книзі за ОСОБА_3 згідно запису № 02-0436 книги погосподарського обліку сільської ради № Б-3.

Відповідно до довідки Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 2-2189 від 30.07.2018 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Таким чином, відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок унеможливлює прийняття позивачкою ОСОБА_1 спадщини після смерті матері і тим самим порушує її права як спадкоємця.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Інший спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_2 , відмовилася від належної їй Ѕ частки у спадщині на користь позивачки.

Таким чином, згідно з положеннями ст. ст. 1217-1218 ЦК України позивач успадкувала усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останньої. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначений житловий будинок, яке фактично було набуте спадкодавцем ОСОБА_3 на законних підставах та у не заборонений спосіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні докази і приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, ст. 328, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г. В. Терентьєв