Справа № 526/2453/20
Провадження № 2/526/194/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу №526/2453/20 за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

з участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

30 грудня 2020 року Полтавський обласний центр зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, в обґрунтування якого зазначили, що 21 листопада 2005 року ОСОБА_1 зареєструвалась в Гадяцькому районному центрі зайнятості як така, що шукає роботу. 28.11. 2005 року їй було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. 13.06.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Гадяцької міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ (далі-Філія) за сприянням у працевлаштуванні. При перегляді поданих документів, а саме трудової книжки заявниці фахівцем Філії встановлено, що в період перебування на обліку у службі зайнятості з 21.11.2005 року по 16.02.2007 ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Завод газорозрядних ламп», що підтверджується записами у її трудовій книжці № НОМЕР_1 . За період перебування на обліку у службі зайнятості ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю у сумі 2032 грн.43 коп.. Полтавським обласним центром зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості 30.08.2018 року прийнято наказ № 26 «Про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 ». Оскільки відповідач відмовилася добровільно повернути виплачену допомогу по безробіттю, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти в розмірі 2032 грн.43 коп. та стягнути з відповідачки судові витрати по справі.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду 21 січня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги Полтавського обласного центру зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості не визнала з тих підстав, що позивач просить стягнути з неї виплачені грошові кошти допомоги по безробіттю за весь період її перебування у центрі зайнятості, тоді як вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Завод газорозрядних ламп» лише один місяць.

Згідно ухвали суду від 05 лютого 2021 року розгляд даної справи проводиться за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Позивач надав 19.02.2021 відповідь на відзив, у якому, посилаючись на Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, вказує, що оскільки ОСОБА_1 уже перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Завод газорозрядних ламп», сума матеріального забезпечення на випадок безробіття повертається повністю.

11.03.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить відмовити у позові Полтавського обласного центру зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості з тих підстав, що позивачем пропущені строки звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку у службі зайнятості з 21.11.2005 року по 16.02.2007 знаходилася у трудових відносинах з ТОВ «Завод газорозрядних ламп. За період перебування на обліку у службі зайнятості ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю у сумі 2032 грн.43 коп., що є порушенням, тому просила стягти з ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти в розмірі 2032 грн.43 коп. та понесені судові витрати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала та просила застосувати строки позовної давності, так як після 2005 року вона ще двічі перебувала на обліку в центрі зайнятості і останній міг перевірити вказані відомості своєчасно.

Судом встановлено, що 21 листопада 2005 року ОСОБА_1 зареєструвалася в Гадяцькому РЦЗ, 28 листопада 2005 року їй було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю, яку вона отримувала до 22.11.2006 року.

В матеріалах справи відсутні матеріали, за якими здійснювалось її взяття на облік, в тому числі роз`яснення ОСОБА_1 про порядок та умови перебування на обліку в статусі безробітної та відповідальність за подання недостовірних даних.

Як вбачається з запису трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 24.10.2000, відповідачка 22.11.2005 року була прийнята в цех складання ламп високого тиску учнем монтажника - вакуумника по строковому трудовому договору у ТОВ «Завод газорозрядних ламп», наказ № 1315 від 17.11.2005 та 19.12.2005 звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ 1356 від 19.12.2005).

13.06.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Гадяцької міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ (далі-Філія) за сприянням у працевлаштуванні.

Актом №42 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 29 серпня 2018 року, складеного провідним фахівцем з питань зайнятості Гадяцької міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ Сапожніковою Г.О., підтверджено факт працевлаштування ОСОБА_1 з 22.11.2005 по 19.12.2005 на ТОВ «Завод газорозрядних ламп» лише згідно даних трудової книжки НОМЕР_1 від 24.10.2000. Перевірка безпосередньо на заводі, як це передбачено Порядком, проведена не була.

Відповідно довідки Полтавського обласного центру зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 23.12.2020 ОСОБА_1 була зареєстрована як безробітна в Гадяцькій міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ з 28.11.2005 року. Дата припинення реєстрації 16 лютого 2007 року. Дохід за період з 28 листопада 2005 року по 22 листопада 2006 року становить 2032,43 грн.

30.08.2018року Гадяцькою міськрайонною філією Полтавського ОЦЗ видано наказ № 26 «Про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 » за період з 28.11.2005 року по 22.11.2006 року в сумі 2032,43 грн., який направлено відповідачу рекомендованим листом, який відповідач особисто отримала 07.09.2018 року, однак кошти добровільно не повернула.

Окрім цього судом встановлено, що ОСОБА_5 перебувала на обліку в центрах зайнятості з 20.03.2008 по 08.09.2008 та з 30.05.2014 по 23.02.2015.

Наказом Державної служби зайнятості (Центральний апарат) від 18.10.2016 р. № 186 реорганізовано Гадяцький районний центр зайнятості шляхом приєднання до Полтавського обласного центру зайнятості. При цьому, Полтавський обласний центр зайнятості визначено правонаступником майна, прав та обов`язків Гадяцького районного центру зайнятості.

Згідно наказу Полтавського обласного центру зайнятості від 08.08.2017 за № 243 створено Гадяцьку міськрайонну філію Полтавського обласного центру зайнятості, яку в подальшому зареєстровано у встановленому законодавством порядку ( ).

Позовна заява надійшла до суду 30 грудня 2020 року.

Позивач із заявою про поновлення строку звернення до суду не звертався.

За змістом абзацу 1 ч.3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Статтею 39 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим законом, вирішуються у судовому порядку.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли за період з 28.11.2005 року по 22.11.2006 року, з позовними вимогами про стягнення грошових коштів позивач звернувся до суду 30 грудня 2020 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

По справі відсутні докази щодо погодження сторонами договірного строку позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України, тому в даному випадку слід застосовувати загальні строки позовної давності.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою уповноваженою особою.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в 2005 році перебувала на обліку в Гадяцькому РЦЗ та одночасно 27 днів працювала в м. Полтава на ТОВ «Завод газорозрядних ламп».

Хоча відповідач і не заперечує даного факту і він підтверджений відповідними доказами, відповідач у встановленому порядку не провів належну перевірку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним щодо ОСОБА_1 і акт був складений лише на підставі даних трудової книжки.

Крім цього встановлено, що відповідач ще двічі після оспорюваних подій перебувала на обліку в центрах зайнятості, тому позивачу ніщо не заважало виявити даний факт при постановці на облік відповідача, однак з невідомих причин це не було встановлено. Посилання представника на відсутність єдиної бази на той момент не заслуговують на увагу, інших спростувань суду надано не було.

Отже, про даний факт позивач міг довідатись як у 2008 році, так і у 2014 при перебуванні відповідача на обліку в статусі безробітної.

Таким чином строк позовної давності у даних правовідносинах закінчився 22.11.2009.

Позивач навіть після отримання відзиву на позовну заяву, в якій відповідач просить застосувати наслідки спливу позовної давності не подав клопотання про поновлення строку позовної давності.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Відповідач звернувся з заявою до суду про застосування строків позовної давності у даному спорі та залишити позов без задоволення саме з цих підстав та підтримав дане клопотання безпосередньо в судовому засіданні, при цьому позивач не надав доказів про причини пропуску строку звернення до суду і не клопотав про поновлення такого строку.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність застосування у справі строків позовної давності та відмови у задоволенні позовних вимог Полтавського обласного центру зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості в зв`язку з пропуском ним строків позовної давності звернення до суду.

Керуючись ст. 36, 39 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 257, 260, 267 ЦК України, ст. 12, 81, 263-265, 268, 273ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

-позовну заяву Полтавського обласного центру зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 залишити без задоволення у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Полтавський обласний центр зайнятості в особі Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, місцезнаходження - м. Полтава вул. Сінна, 45, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 03491234.

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 22 березня 2021р.

Головуюча: Л. В. Максименко