ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/647/21
номер провадження 6/695/66/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 рокум. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Біліченко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2009 у справі № 6-ц-59/2009.
У судове засідання з розгляду заяви, яке призначено на 09 год. 20 хв. 18.03.2021, заявник не прибув, явку свого представника не забезпечив, згідно із заявою просить здійснювати розгляд за його відсутності.
Зацікавлена особа Золотоніський міськрайоний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника в судове засідання також не забезпечилп.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд зазначає про таке.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2009 у цивільній справі № 6-ц-59/2009 задоволено подання державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ про забезпечення позову по справі за позовом ВАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та забезпечено позов шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань згідно з рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.04.2009 в повному обсязі.
Відповідно до архівної довідки Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 1.8/22/21 від 18.01.2021 справа № 6ц-59/2009 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 знищена по закінченню терміну зберігання, та відсутні будь-які документи із матеріалів вказаної справи.
За даними наявними в «Автоматизованій системі виконавчого провадження» станом на 09.03.2021 відсутні відомості щодо наявності виконавчих проваджень де ОСОБА_1 є боржником, а ВАТ «ВТБ Банк» стягувачем.
Розглянувши подання та додані до нього документи, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 10 Закону №1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень, зокрема є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 19 частини третьої статті 18 закону № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»)
Частиною 1 ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.
Судом встановлено, що Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2009 у цивільній справі № 6-ц-59/2009 задоволено подання державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ про забезпечення позову по справі за позовом ВАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та забезпечено позов шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань згідно з рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.04.2009 в повному обсязі.
Однак за даними наявними в «Автоматизованій системі виконавчого провадження» станом на 09.03.2021 відсутні відомості щодо наявності виконавчих проваджень де ОСОБА_1 є боржником, а ВАТ «ВТБ Банк» стягувачем.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є обґрунтованою, та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 247, 353, 441 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити повністю.
Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, застосоване на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2009 у справі № 6-ц-59/2009.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Л.В. Середа