Провадження № 2/947/3238/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

розглянувши за правилами спрощеного провадження цивільну справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 25.05.2021 року звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області ( ГУ ПФУ в Одеській області ) з позовом про стягнення з ОСОБА_1 надмірно виплаченої пенсії за період з 01.06.2017 по 30.11.2017 рік у розмірі 8570, 58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при наданні відповіді на звернення відповідача 13.11.2020 року щодо розміру нарахувань та виплат пенсії було з`ясовано подвійне виплата заборгованості за пенсію за період з 01.06.2017 по 30.11.2017 року у грудні 2020 року у сумі 8570.58 грн., яка вже була виплачена раніше , на виконання рішення суду від 14.05.2018 року у жовтні 2018 року.

У відзиві на позов відповідачка, заперечуючи проти задоволення позову, пояснює що стосовно кожної виплати пенсії зверталась до пенсійного фонду який підтверджував законність та обґрунтованість отриманого розміру, а крім того наявність чисельних судових справ щодо оскарження нею дій та бездіяльності територіального органу Пенсійного фонду , свідчить про постійні порушення її прав.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи у судовому порядку.

Згідно частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України ) , особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого ) без достатньої правової підстави ( безпідставне набуте майно ), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні.

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі №510/2500/15-ц.

Одночасно із цим, вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ч.7 ст. 81 ЦПК України).

У даному випадку позивачем не надано жодного доказу як належного виконання рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №520/14034/17 від 14.05.2018 року , згідно з яким було відновлено виплати пенсій відповідачу, та факт невиплати їй відповідної суми, а також і докази наявності розрахункової помилки ( помилка програмного забезпечення ) яка призвела до подвійної виплати , виплаченої раніше заборгованості.

Сам факт однаковості сум а також зазначене у рішенні про утримання надміру виплачених сум пенсії від 26 квітня 2021 року №277 сума переплати у зв`язку із помилкою програмного забезпечення, не є належним та допустимим доказом позову, та фактично є припущенням подвійності виплат, що у відповідності до ч.6 ст. 81 ЦПК України не може бути обґрунтуванням доказування.

Не доведеність позивачем позовних вимог, без наявності клопотань про забезпечення або витребування відповідних доказів, дає суду підстави прийти до висновку, що поз не підлягає задоволенню у зв`язку із його недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ( , місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83 ) до ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення надміру сплаченої у грудні 2020 року пенсії , за період з 01.06.2017 по 31.10.2017 років, у сумі 8570,58 грн.

Повний текст судового рішення складений 17.01.2021 року, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.