Справа № 571/118/21
Провадження № 2/571/136/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі: судді Верзун О.П., за участю секретаря судового засідання Колодич Ю.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №571/118/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2015 року народження. Шлюб з відповідачем було укладено 11 січня 2018 року. Відповідно до змісту позовної заяви - відповідач ухиляється від добровільного утримання сина, хоча має таку можливість, оскільки він молодого віку.Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто та від досудового врегулювання спору відповідач відмовився. Просить стягнути аліменти у судовому порядку.

Ухвалою суду від 28 січня 2021 року було відкрито спрощене провадження у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 повторно не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву від 15.03.2021р., в якій просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що від сина ОСОБА_4 не відмовляється і вважає його утримання своїм обов`язком, а тому буде сплачувати позивачеві грошові кошти на утримання спільної дитини. Разом з тим, просив суд врахувати ту обставину, що він, проживаючи у сільській місцевості не має можливості офіційно працевлаштуватися, так як в селі постійної роботи не має, всі робочі місця, які були - зайняті. Час від часу виконує роботу на пилорамі, але це носить неофіційний та непостійний характер. За виконану роботу отримує 100 - 200 грн. У місяць його можуть викликати на пилораму 9-10 разів і найбільший його дохід складав 2000 грн., а тому просив суд врахувати вказану обставину при прийнятті рішення.

Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Однак, як, вбачається із пояснень відповідача, останній не працює і не має можливості працевлаштуватися з огляду на об`єктивні причини, має тимчасові підзаробітки, які не є стабільним та постійним джерелом його доходу, сума отримуваних ним коштів за виконані роботи мінлива: від 100 грн. до 200 грн., відповідач погоджується виплачувати позивачу аліменти у сумі однієї тисячі гривень щомісяця і не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказані обставини лишились неспростовані, з огляду на те що позивач у судове засідання не з`явилася та вказані обставини не заперечила, не надала суду доказів офіційного працевлаштування відповідча; в матеріалах справи відсутні і докази наявності у відповідача постійного та офіційного джерела доходу та відомості про його розмір. Крім того, суд враховує принцип рівноправності батьків в участі у вихованні та утриманні дитини.

Дослідженим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2015 року підтверджується, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони у справі (а.с.4).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст.180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я, матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідач визнає обов`язок сплачувати аліменти на користь позивача для утримання неповнолітньої дитини, рівність прав обох батьків в участі у житті дитини, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.180-184 СК України, ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 ( одна тисяча ) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення виготовлено 18.03.2021р.

Суддя: