Справа № 216/3307/20
провадження №2/216/573/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Бутенко М.В.,
за участю секретаря - Котенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпровського районного суду від 07 лютого 2006 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4 , в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, у зв`язку з тим, що у відповідача було на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей. Оскільки на даний час на двох синів з відповідача перестали утримуватися аліменти у зв`язку з досягненням останніми повноліття, позивач просить суд збільшити розмір стягуємих аліментів на її доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/8 частини від заробітку (доходу) до 1/4 частини.
Відповідач відзив на позов до суду не подав.
Інших заяв та клопотань учасники справи суду не подавали.
Ухвалою суду від 17.06.2020 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків (а.с.9).
Ухвалою суду від 13.07.2020 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.11).
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач про час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, але до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.
Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є сторони у справі. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4).
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07.02.2006 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини з всіх видів заробітку відповідача, щомісяця до її повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005 року (а.с 5).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2001 року ОСОБА_2 платить аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно постанови судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.1995 року ОСОБА_2 платить аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач до суду повторно не з`явився, своєї думки щодо збільшення розміру аліментів не висловив, доводи позивача щодо стягнення аліментів у збільшеному розмірі та неможливості їх не сплати у вказаному розмірі не спростував.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ(78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (частина 3 статті 181 СК).

У відповідності зі статтею 182СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За правилами, встановленими статтею 183СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК, так і положень статей 183,184 СК.

Частина перша статті 192СК визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст статей 181,192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення.

Відповідно до статей 183, 184СК за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК). Стаття 192СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182184 СК, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192СК зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 року №37401891 (справа №6-143цс13), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом.

Згідно із роз`ясненнями наданими у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням наведеного, та те, що згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також, що відповідач є здоровою та працездатною особою, протилежного матеріали справи не містять, доказів того, що він має на утриманні інших утриманців та непрацездатних осіб суду не надав та враховуючи, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів у вигляді 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, замість 1/8 частини з усіх виді прибутку позивача, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов`язання щодо утримання.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного керуючись ст. ст.180, 182,184 192 СК України і у відповідності зі ст.ст. 247, 263-265, 273, 354-355, ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2006 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Ташкент, Узбекистан, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 1/4 частину від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи стягнення з моменту набрання рішення суду законної сили.

Після набрання законної сили рішенням суду відкликати виконавчий лист № 2-703/2006 р, виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу від 07.02.2006 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх прибутків на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16 листопада 2005 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір на користь держави у сумі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Сторони по справі:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя: М.В. Бутенко