ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/131/18
провадження № 2/753/834/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Бебі В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , Київської міської державної адміністрації про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на квартиру.

В судовому засідання позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що в 1996 року позивач ОСОБА_3 познайомився з ОСОБА_5 . Вони мали теплі і дружні відносини, а з 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом подорожували. ОСОБА_5 весь час працювала на посадах лаборанта-бактеріолога, фельдшера-лаборанта у Центральній СЕС МВС України і отримувала близько до мінімальної заробітну плату. Позивач ОСОБА_3 навпаки працював начальником кафедри Академії Збройних Сил України, мав наукову ступінь кандидата військових наук, вчене звання доцент, отримував значну за розміром заробітну плату, є інвалідом війни 3 групи, учасником бойових дій та ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, а також отримував пенсію. З перших днів спільного життя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 бажали мати власне житло. Тому позивач позичив в 2002 році у знайомого ОСОБА_6 10 000 доларів США, що було на той час еквівалентно 53 000 грн. для придбання квартири. 16.02.2002 року ПАТ „Холдингова компанія „Київміськбуд" в особі АКБ „Аркада" та ОСОБА_5 уклали між собою інвестиційний контракт №31936 про інвестування у житлове будівництво і в той же день з АКБ „Аркада" був підписаний договір доручення №31936, за умовами якого банк зобов`язується виконати від імені і за рахунок довірителя довірче управління його грошовими коштами, зарахування коштів на відповідні рахунки, проводити інвестування коштів довірителя у будівництво обумовленого договором об`єкта. 16.02.2002 року позивач вніс інвестиційний внесок в сумі 27 303 грн. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №12 від 16.02.2002 року; 13.04.2002 року вніс 25 898 грн. 10 коп. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №22 від 13.04.2002 року. Ці два внески були внесені за рахунок позичених коштів у ОСОБА_6 . Далі позивач вносив внески за рахунок своїх особистих збережень, а саме: 20.04.2002 року - 5 404 грн. 17 коп. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №11 від 20.04.2002 року; 8.06.2002 року - 4 491 грн. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №17 від 8.06.2002 року; 10.08.2002 року - 2 259 грн. 96 коп. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №11 від 10.08.2002 року. Після закінчення будівництва будинку між сторонами був підписаний акт прийому-передачі квартири інвестору від 14.07.2003 року. 15.07.2003 року Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації видало свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . За наявності повної довіри, а також за усною домовленістю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 довірителем за вказаними угодами виступала остання, в результаті чого право власності на спірну квартиру було оформлене на ОСОБА_5 , але фактично всі грошові кошти сплачені за вказане нерухоме майно є особистою приватною власністю позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 раптово померла. Спадкоємцем її майна першої черги є її мати ОСОБА_7 , яка знала джерело походження коштів для придбання спірної квартири, але не бажає відмовлятись від спадщини на користь позивача. За таких обставин просять визнати за позивачем право власності на спірну квартиру, яка була придбана за особисті кошти ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_8 в судові засідання не з`явився жодного разу, про розгляд справи був неодноразово повідомлений судом належним чином, але у направленому листі до суду позов не визнав, пояснивши суду, що спірна квартира придбана за особисті кошти померлої ОСОБА_5 .

Представник відповідача Київської міської державної адміністрації в судові засідання також не з`явився жодного разу, про розгляд справи був неодноразово повідомлений судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався.

Заслухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.41 Конституції України, ч.1, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції" право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

За змістом п.5, ч.1, ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як встановлено судом, в 1996 року позивач ОСОБА_3 познайомився з ОСОБА_5 . Вони мали теплі і дружні відносини, а з 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом подорожували. ОСОБА_5 весь час працювала на посадах лаборанта-бактеріолога, фельдшера-лаборанта у Центральній СЕС МВС України і отримувала близько до мінімальної заробітну плату. Позивач ОСОБА_3 навпаки працював начальником кафедри Академії Збройних Сил України, мав наукову ступінь кандидата військових наук, вчене звання доцент, отримував значну за розміром заробітну плату, є інвалідом війни 3 групи, учасником бойових дій та ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, а також отримував пенсію.

Вказані вище обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , а також вони підтверджуються спільними фотографіями ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.46-52).

Таким чином, позивачем та його представником в повному обсязі доведено суду в розумінні ст.76-80 ЦПК України факт спільного проживання та ведення спільного господарства однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в період з 2002 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

За змістом ч.1-2, ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ст.60 глави 8 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як зазначає п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60, 69 СК України, ч.3, ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

За приписами п.3, ч.1, ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

З перших днів спільного життя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 бажали мати власне житло. Тому позивач позичив в 2002 році у знайомого ОСОБА_6 10 000 доларів США, що було на той час еквівалентно 53 000 грн. для придбання квартири (а.с.20).

16.02.2002 року ПАТ „Холдингова компанія „Київміськбуд" в особі АКБ „Аркада" та ОСОБА_5 уклали між собою інвестиційний контракт №31936 про інвестування у житлове будівництво (а.с.11-13) і в той же день з АКБ „Аркада" був підписаний договір доручення №31936, за умовами якого банк зобов`язується виконати від імені і за рахунок довірителя довірче управління його грошовими коштами, зарахування коштів на відповідні рахунки, проводити інвестування коштів довірителя у будівництво обумовленого договором об`єкта (а.с.14).

16.02.2002 року позивач вніс інвестиційний внесок в сумі 27 303 грн. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №12 від 16.02.2002 року; 13.04.2002 року вніс 25 898 грн. 10 коп. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №22 від 13.04.2002 року. Ці два внески були внесені за рахунок позичених коштів у ОСОБА_6 . Далі позивач вносив внески за рахунок своїх особистих збережень, а саме: 20.04.2002 року - 5 404 грн. 17 коп. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №11 від 20.04.2002 року; 8.06.2002 року - 4 491 грн. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №17 від 8.06.2002 року; 10.08.2002 року - 2 259 грн. 96 коп. згідно приходного касового ордеру АКБ „Аркада" №11 від 10.08.2002 року (а.с.16-17).

Після закінчення будівництва будинку між сторонами був підписаний акт прийому-передачі квартири інвестору від 14.07.2003 року (а.с.18).

15.07.2003 року Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації видало свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.19). За наявності повної довіри, а також за усною домовленістю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 довірителем за вказаними угодами виступала остання, в результаті чого право власності на спірну квартиру було оформлене на ОСОБА_5 , але фактично всі грошові кошти сплачені за вказане нерухоме майно є особистою приватною власністю позивача.

Допитаний свідок ОСОБА_6 пояснив, що саме ОСОБА_3 він позичав і передавав у 2002 році 10 000 доларів США на придбання квартири шляхом укладення інвестиційного контракту, і саме позивач повернув йому частинами позичені кошти. Квартира була оформлена на ОСОБА_5 , тому що позивач їй довіряв як дружині. Вказані обставини підтверджує і зміст розписки, який свідчить про повернення ОСОБА_3 боргу ОСОБА_13 частинами 26.12.2003 року, 28.05.2005 року, 13.11.2005 року, 5.05.2006 року (а.с.20). Свідок ОСОБА_9 пояснила, що працювала разом з ОСОБА_5 і та розповідала, що ОСОБА_3 купує для них квартиру, але право власності оформили на неї, оскільки стосунки між ними були чудові. Свідок ОСОБА_10 пояснив, що в 2003 році робив в спірній квартирі ремонт, розплачувався з ним виключно ОСОБА_3 , а ОСОБА_5 розповідала йому, що саме ОСОБА_3 купив цю квартиру. Свідок ОСОБА_12 пояснила, що була сусідкою ОСОБА_5 , яка досить погана мешкала зі своїм першим чоловіком, який виганяв її на вулицю, але після того, як вона познайомилась з ОСОБА_3 , то з її слів останній придбав для них квартиру по АДРЕСА_2 .

Як передбачає ч.3, ст.12; ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с.61-62).

Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що оскільки в судовому засіданні знайшли своє повне підтвердження обставини придбання ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 за його власні грошові кошти, які були його особистою приватною власністю, тому саме за позивачем необхідно визнати право власності на вказану спірну квартиру після смерті ОСОБА_5 .

Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 3 994 грн. 13 коп. судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 223; 258-259; 263-265; 282 ЦПК України, на підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції", ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.3; 57; 60; 63; 69; 70; 74 СК України, п.5, ч.1, ст.315 ЦПК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Ужгорода, Закарпатської області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,2 м2, жилою площею 17,8 м2, яка належала на праві власності ОСОБА_15 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Пскові, Російської Федерації.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 3 994 грн. 13 коп. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії відповідачем.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :