Справа № 204/8480/20
Провадження № 4-с/204/12/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника заінтересованої особи Савенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з даною скаргою, в якій просив: визнати розрахунок заборгованості від 30.11.2020 року, складений державним виконавцем Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савенко О.О., незаконними; зобов`язати головного державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савенко О.О. здійснити розрахунок заборгованості з вирахуванням податків та зборів із показників середньомісячної номінальної заробітної плати штатного працівника. В обґрунтування скарги вказав, що в Чечелівському відділі ДВС м. Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на виконанні виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини ( НОМЕР_1 ). В розрахунку від 30.11.2020 року державним виконавцем в порушення закону була включена середня заробітна плата без вирахування податків та зборів. Згідно відповіді Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 20.10.2020 року у статистичних формах заробітна плата включає податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Однак під час здійснення розрахунку заборгованості було застосовано, в порушення вимог чинного законодавства України, «середню заробітну плату до утримання податків» за період грудня 2019 року - листопад 2020 року. Дані дії державного виконавця вважає зловживанням службовим становищем та дрібного помстою за те, за скаргами ОСОБА_1 судами постійно визнаються порушення закону з боку державних виконавців Чечелівського відділу ДВС.

18 грудня 2020 року представником Чечелівського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савенко О.Л. було подано відзив на скаргу, в якому вона просила відмовити в задоволенні скарги. В обґрунтування вищевказаного зазначила, що відповідно до наданого розрахунку заборгованості, складеного станом на 30 листопада 2020 року, базовою величиною для розрахунку заборгованості виконавцем також було взято середню заробітну плату у Дніпропетровській області у м. Дніпро, виходячи з інформації, наданої управлінням статистики. При визначенні щомісячних платежів державним виконавцем із статичної суми середнього заробітку не вирахувані 19,5 % суми податків, а із решти - визначено ј частину, яка підлягає сплаті стягувачу. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Згідно з частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Наведений порядок визначення розміру аліментів передбачений у разі отримання платником доходів, що сплачуються із доходу після утримання обов`язкових податків і зборів, однак, ОСОБА_1 фактично не отримує дохід (заробіток), аліменти на утримання дитини сплачуються, виходячи із розміру середнього заробітку працівника для даної місцевості. У випадку, коли платник аліментів не працює, розмір щомісячних платежів встановлюється за приписами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та частини другої статті 195 СК України, згідно з якими не передбачено зменшення суми середньомісячного заробітку у даній місцевості на суму видатків, що зазвичай сплачуються із фактично отриманого доходу платника, як це встановлено для платників за приписами частини першої статті 70 цього Закону.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року до участі у дану справу було залучено ОСОБА_2 в якості заінтересованої особи.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги та вказала, що розрахунок було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути її за його відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем Савенко О.О. було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа № 204/4126/17 від 15.01.2019 року виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 %прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили (08.01.2019) і до повноліття. Заборгованість нараховується відповідно до ст. 194, 195 Сімейного кодексу України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (а.с. 4).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З даного розрахунку вбачається, що розрахунок заборгованості було здійснено з середньомісячного заробітку у даній місцевості без вирахування податків та зборів.

Відповідно до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

В постанові Верховного Суду від 31 липня 2020 року у справі № 234/15413/17 (провадження № 61-1685св20) зазначено, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року по справі № 760/4569/18-ц (провадження № 61-45100сво18), відступаючи від висновку, викладеному у постанові від 07 травня 2018 року у справі № 640/537/14-ц (провадження № 61-15685св18), ухваленої Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зробив висновок про те, що «Положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим. При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин. Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним. З урахуванням системного способу тлумачення вищевказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий» (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/90784240).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так само, й згідно з ч. ч. 5-6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд зобов`язаний враховувати правовий висновок, викладений Верховним Судом, оскільки право на відступлення від її правового висновку має лише суд касаційної інстанції, шляхом передачі такої справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду.

Тому, суд погоджується з твердженнями скаржника, що розрахунок заборгованості від 30.11.2020 року, складений державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савенко О.О. є незаконним.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним задовольнити скаргу ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідношень), ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 223, 247, 258-261, 352-354, 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати розрахунок заборгованості від 30.11.2020 року, складений державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савенко О.О. незаконним.

Зобов`язати головного державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савенко О.О. здійснити розрахунок заборгованості з вирахуванням податків та зборів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення суддею в порядку ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова