Справа № 529/849/20
Провадження № 2/529/20/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Петренко Л.Є.

при секретарі - Скрипник Р.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекссіті Груп» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту його перебування у трудових відносинах з відповідачем «Комплекссіті Груп» та стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову позивач вказує, що він з 28.12.2019 по 24.02.2020 працював на посаді охоронника в МТС «Бурат-Агро», яке знаходиться в с. Піщане Решетилівського району Полтавської області, вважаючи при цьому що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Комплекссіті Груп». Позивач ОСОБА_1 вказує, що його трудові обов`язку полягали в здійсненні охорони МТС «Бурат-Агро», а саме здійснював відеоспостереження за об`єктом, а також заповнював журнал даними, що пов`язані із несенням ним служби на охоронюваному об`єкті. При цьому, приймав його на посаду ОСОБА_2 . Однак з початку виконання ним своїх трудових обов`язків та пізніше запис у трудовій книжці про прийняття його на роботу відповідач по справі не здійснив та відповідний наказ щодо прийняття його на роботу не видав. За весь час його праці на посаді охоронника у відповідача, останнім, в рахунок оплати виконаної ним роботи, на картку сина перераховано близько 600 грн.

В подальшому жодного розрахунку по заробітній платі відповідачем проведено не було.

Крім того, як вказує позивач, факт його роботи в ТОВ «Коплекссіті Груп» підтверджується журналом обліку робочого часу, який знаходиться у відповідача, а також поясненнями свідків. Крім того, за захистом своїх трудових прав ОСОБА_1 звертався до Управління Держпраці у Полтавській області, однак вказане управління не мало змоги здійснити інспекційну перевірку відповідача ТОВ «Комплекссіті Груп», оскільки вказане товариство відсутнє за адресою своєї реєстрації, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, вказані обставини і слугували підставою для звернення позивача з вказаним позовом до суду.

26.11.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено порядок розгляду за правилами загального позовного провадження.

17.12.2020 задоволено клопотання позивача та витребувано з ТОВ «Коплекссіті Груп» належно завірені копії журналів обліку робочого часу з 28.12.2019 по 24.03.2020 по об`єкту, який знаходиться в с.Піщане Решетилівського району Полтавської області. Вказана ухвала суду не виконана.

09.02.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у ньому та просив їх задовольнити.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що він 28.12.2019 приїхав в м. Полтава до Київської автостанції, де на нього вже чекав автомобіль в якому був ОСОБА_2 з яким вони поїхали в м. Решетилівку до місця де розташоване МТС «Бурат-Агро». Його посада була - інспектор по охороні, весь час який він працював то проживав на місці роботи, здійснював охорону і вдень, і вночі. В його обов`язки входила охорона об`єкта по всьому периметру, здійснював обхід всього об`єкта, перевіряв пломби, заносив інформацію в журнал. Кожен день приїзжав на об`єкт ОСОБА_3 , який перевіряв журнал та ставив свій підпис у ньому. ОСОБА_2 обіцяв оформити офіційно на роботу, але не зробив цього. Один раз отримав на банківську картку 100 грн. і більше коштів не отримував. 24.02.2020 приїхав на об`єкт ОСОБА_3 та сказав, що мені треба трохи відпочити вдома, відвіз його до с.Марченки, висадив із автомобіля і сказав, щоб ішов додому. Більше до нього не дзвонили і він не працював охоронником. Заробітну плату йому не виплатили, звертався до поліції із заявою, наразі триває досудове розслідування.

Представник відповідача ТОВ «Комплекссіті Груп» повторно не з`явився в судове засідання, однак був повідомлений про розгляд справи відповідно до чинного законодавства, шляхом направлення за адресою його реєстрації ухвали про відкриття провадження та копію позову з доданими до неї документами, а також згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав.

В судове засідання свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не з`явились.

Вказані свідки викликались судом за допомогою телефонного зв`язку, однак в судове засідання двічі не з`явились. Також, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_7 викликалися, шляхом направлення судової повістки за адресами, вказаними у заяві позивача, проте конверт з судовою повісткою, адресований свідку ОСОБА_2 повернутий до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, свідок ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, підтвердження про вручення йому повістки матеріали справи не містять.

В той же час, суд зауважує, що адреси місця проживання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зазначені не повністю, а лише з вказівкою на сам населений пункт - м. Полтава.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 2 КЗпП України право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Відповідно до статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору гром адянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Позивачем ОСОБА_1 як в самому позові так і в судовому засіданні вказано, що відповідач в рахунок оплати йому частини заробітної плати перерахував на картковий рахунок його сина ОСОБА_9 100 грн, а на підтвердження вказаного надав відповідну довідку.

Як вбачається з дослідженої безпосередньо в судовому засіданні копії довідки виданої АТ КБ «ПриватБанк», наданої позивачем по справі на доказ його перебування у трудових відносинах вбачається, що на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_9 здійснено поповнення картки готівкою у відділенні Кіровоградської філії, Головного відділення на суму 450 грн., а 12.02.2020 картковий рахунок поповнено на 95 грн. в ТРЦ «Київ», який знаходиться по вул.. Зіньківській, 6/1а, в м. Полтава.(а.с8).

Однак, з вказаної довідки видно, що на картковий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_9 зараховано грошові кошти, однак довідка, не містить жодних відомостей, що вказані кошти були перераховані саме ОСОБА_1 - позивачу по справі, а призначення таких саме зарахована заробітна плата за виконані останнім трудові обов`язки на ТОВ «Комплекссіті Груп».

Отже вказана довідка судом не приймається, як доказ щодо підтвердження факту перебування позивача ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Комплекссіті Груп».

Також копія постанови від 31.07.2020 про закриття кримінального провадження за фактом порушення трудового законодавства, ч. 1 ст. 172 КК України та копія ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області про її скасування не містять обставин, які б доводили факт існування між сторонами трудових відносин.

В той же час, з наданої позивачем копії трудової книжки, заповненої на його ім`я вбачається що ОСОБА_1 з 16.07.2019 розпочато виплату по безробіттю, виплата якої припинено лише 13.11.2020 на підставі п.п.7 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком.

Тобто вказаний період також охоплює і період, за який останній просить суд встановити факт його перебування у трудових відносинах з відповідачем - 28.12.2019 по 24.03.2020. Вказана обставина сама по собі суперечить можливості перебування ОСОБА_1 у будь яких трудових відносин, оскільки в протилежному випадку останній на виконання вимог трудового законодавства зобов`язаний був знятись з відповідного обліку у зв`язку із своїм працевлаштуванням.

Будь-які докази прийняття ОСОБА_1 на роботу ТОВ «Комплекссіті Груп» із видачею відповідного наказу, його ознайомлення із правилами внутрішнього трудового розпорядку і трудовими обов`язками, наданням власного робочого місця, нараховуванням і виплатою заробітної плати, у справі відсутні.

Згідно положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 80 ЦПК).

Отже, позивачем ОСОБА_1 не доведено факту існування між ним та відповідачем ТОВ «Комплекссіті Груп» в період 28.12.2019 по 24.03.2020 фактичних трудових відносин, а отже відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині.

Враховуючи те що, позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати є похідними від вимоги про встановлення факту перебування у трудових відносинах, то такі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекссіті Груп» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заборгованості по заробітній платі, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляійної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекссіті Групп», адреса реєстрації: вул. В`ячеслава Чорновола, 30. м. Полтава, Код .

Повний текст рішення складено 17.03.2021.

Головуючий Л.Є. Петренко