Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

19 березня 2021 року

м. Шаргород

справа №152/214/21

провадження № 2/152/143/21

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Соколовської Т.О.,

з участю:

секретаря судового засідання Здищук А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Корнійчука Д.А.,

представника відповідача адвоката Лиська В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Соколовської Т.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя,

встановив:

У провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10.02.2021 головуючим суддею у означеній справі визначено суддю Соколовську Т.О. (а.с.59).

У перше судове засідання у цій справі, відповідач ОСОБА_2 подала заяву про відвід головуючого судді Соколовської Т.О., яка мотивована тим, що суддя Соколовська Т.О. як слідчий суддя здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження № 000282 від 10.10.2017 сторонами якого є вона та позивач ОСОБА_1 , їй відомі обставини конфлікту та кримінального правопорушення, що стало підставою для виникнення даного цивільно правового спору. Вказана обставина викликає обґрунтований сумнів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді Соколовської Т.О.

Вирішуючи заяву про відвід, суд вислухав думки учасників судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник -адвокат Корнійчук Д.А. при вирішенні заяви про відвід головуючого судді Соколовської Т.О. покладаються на вирішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лисько В.П. підтримав заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Соколовської Т.О., посилаючись на обставини викладені в ній.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши заяву про відвід на її обґрунтованість та підставність з юридичної точки зору, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 5 статті 55 Конституції України та стаття 7 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" гарантують кожному право будь-якими, не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами ст.39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді визначені в ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколів до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Будь-який суддя, щодо безсторонності якого є підстави для побоювань, повинен дати відвід ("Хаусшильд проти Данії", № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу.

У рішенні «Газета Україна - центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Таким чином, аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є одночасне існування як суб`єктивного, так і об`єктивного критеріїв.

Суд дійшов висновку, що повідомлені обставини відповідачем ОСОБА_2 свідчать про вірогідність існування об`єктивного та суб`єктивного критеріїв, а тому з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, заявлений по справі відвід судді Соколовської Т.О. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 36, 39, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву про відвід головуючого судді Соколовської Т.О. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя - задовольнити.

Відвести суддю Соколовську Т.О. від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя.

Передати цивільну справу №152/214/21 (провадження № 2/152/143/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя до канцелярії Шаргородського районного суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шаргородського районного суду Вінницької області в порядку, передбаченому ч. 3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена та проголошена 19.03.2021.

Головуючий суддя Т.О.Соколовська