Справа № 953/1578/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

при секретарі Вареник К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів-

ВСТАНОВИВ:

255.06.2020 на підставі ухвали Харківського апеляційного суду за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якій він з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд виключити відомості про нього, як батька дитини ОСОБА_3 з актового запису про його народження, а також припинити стягнення аліментів, які стягуються з нього на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2018 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2018. В шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження батьком дитини зазначено позивача, ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу, позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з позивача на її користь аліменти на утримання сина, та рішенням Київського районного суду м. Харкова позов задоволено в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 . Оскільки після розірвання шлюбу у позивача виникли сумніви щодо того, що він є біологічним батьком свого сина, він зробив тест ДНК, та отримавши результати тесту виявилось, що він не є біологічним батьком дитини. Таким чином, оскільки відповідно до результату тесту ДНК він не є біологічним батьком ОСОБА_3 позивач звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про нього, як батька з актового запису про народження ОСОБА_3 та припинити стягнення аліментів на його утримання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме виключити відомості про нього як батька, з актового запису про народження ОСОБА_3 та припинити стягнення аліментів на його утримання. Також відповідач зазначив про те, що від вимог в частині повернення раніше сплачених аліментів він відмовляється в повному обсязі. Також просив розглянути справу у підготовчому судовому засіданні без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги про виключення відомостей про позивача як батька, з актового запису про народження її сина та припинення стягнення аліментів визнала в повному обсязі. Просила справу розглянути в підготовчому судовому засіданні та без її участі.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, викладене суд вважає за можливе провести підготовче засідання за відсутності сторін.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Положенням ст..206 ЦПК України визначено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2018 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що 30.10.2012 складено відповідний актовий запис № 595 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.6).

Батьками дитини записано: батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 .

Відповідно до результату дослідження № 25585 аналізу ДНК на батьківство, ймовірність батьківства між передбачуваним батьком ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3 становить 0% та передбачуваний батько виключається як біологічний батько тестованої дитини. В примітках результату тесту значиться, що оскільки відбір матеріалу відбувався без дотримання процедури ідентифікації особистостей, даний документ може не мати силу в суді. (а.с. 8). Відповідач ОСОБА_2 заперечень щодо результату тесту не надавала та не спростовувала.

Відповідності до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу обов`язок щодо утримання своїх дітей покладається виключно на батьків дитини.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та виключення відомостей про нього з актового запису про народження ОСОБА_3 .

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст..142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 142, 158, 200, 206, 223, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст..1, 24, 56, 60, 63, 70, 110, 112, 114 СК України, ст..368, 370, 372 ЦК України, ст..38, 60, 61, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Виключити з актового запису № 595 від 13 листопада 2013 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, запис про батька дитини - ОСОБА_1 , громадянина України.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованго за адресою: АДРЕСА_1 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову - з державного бюджету, у розмірі 420 (чотириста двадцять гривень) 40 копійок, який був сплачений у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, згідно квитанції № 296, дата здійснення операції 29.01.2020 в ПАТ Ощадбанк, отримувач УК Київськ/мХар Київський/22030101, рахунок отримувача UA0020004, код отримувача 37999675, код банку отримувача 899998, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), призначення платежу: *;101; ;*;101; НОМЕР_1 ; Суд; судовий збір за позовом ОСОБА_1 . Київський районний суд м. Харкова (оригінал квитанції знаходиться в матеріалах цивільної справи №953/1578/20).

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.Л. Шаренко