Справа № 737/123/21
Проваждення № 2/737/101/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 737/123/21
за позовомОСОБА_1
представник позивачаадвокат Сірий Іван Олександрович
доКуликівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Куликівської селищної ради
провизнання права власності в порядку спадкування за заповітом
учасники справи та представники:не з`явились

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 5,49 га в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0247283, зареєстрованого за № 178 від 16.09.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Орлівський сільській раді в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай), яке належало померлому на підставі сертифікату серії ЧН № 0247283. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла позивач. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Інших спадкоємців, крім позивача, немає. Коли позивач звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю у позивача оригінала сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження справі, підготовче судове засідання призначено на 19 березня 2021 року.

10.03.2021 року відповідач - Куликівська селищна рада подала відзив на позовну заяву, просила розглядати справу у відсутності представника відповідача, позов визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові заяви по суті справи, надані сторонами докази та матеріали спадкової справи №24/2021 до майна померлого ОСОБА_2 , суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 один. (а.с. 31).

Позивач та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 18.05.1985 року (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить, крім іншого, право на земельну частку (пай) розміром 5,49 га в умовних кадастрових гектарах, на землях с. Орлівки, Куликівського району, Чернігівської області (а.с. 10).

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав.

Позивач 05.02.2001 року спадщину після померлого ОСОБА_2 прийняла відповідно до ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавця) (а.с. 30)

Інших спадкоємців, крім позивача, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає.

З метою оформлення права на спадщину за законом, позивач звернулась до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В.О., проте, 05.02.2021 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.9)

За інформацією відділу у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 29-25-0.29-13/108-21 на ім`я ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0247283 зареєстрований за № 178 від 16.09.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Орлівській сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 5,49 га. (а.с. 10)

Надані суду докази суперечностей не містять, ніким не заперечуються та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 помер до набрання чинності Цивільним Кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, тому, відповідно до ст. 5 ЦК України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_2 позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому відповідно до ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину.

Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 549 ЦПК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За таких підстав, відповідно до ст. 529 та ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець, яка прийняла спадщину після ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 з моменту відкриття спадщини вважається, що вона отримала право на земельну частку (пай), яка за життя належала її чоловіку.

Підставою відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа, а саме оригіналу сертифікату на право на земельну частку.

Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» (далі - Указ) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно з пунктом 2 Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Зважаючи на наведене, судом встановлено що ОСОБА_2 за життя отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЧН №0247283 зареєстрований за №178 від 16.09.1996 році в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Орлівській сільській раді. Після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняла дружина померлого ОСОБА_1 , а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у порядку спадкування після померлого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право на земельну частку (пай) площею 5,49 га в умовних кадастрових гектарах, яке знаходиться в адміністративних межах Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складений 19.03.2021 року.

Суддя А. А. Кореньков