У Х В А Л А

Справа №377/163/21

Провадження №2/377/166/21

22 березня 2021 року суддя Славутицького міського суду Малишенко Т.О., розглянувши заяву судді Малишенко Т.О., про самовідвід -

УСТАНОВИВ:

18.03.2021 року до суду надійшла позовна заява Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позбавлення її права користування ним.

В цей день вказаний позов, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено судді Малишенко Т.О.

Як вбачається із змісту вказаного позову Славутицька міська рада Вишгородського району Київської області звернулась до ОСОБА_1 , у якій просять:

- визнати ОСОБА_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням.

До відкриття провадження, 22.03.2021 року до канцелярії суду надійшла заява від судді Малишенко Т.О., про самовідвід судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.36 ЦПК України, зокрема, згідно з п.5 ч.1 цієї статті суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засаді правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення. Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору. Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищими інстанціями.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах «Білуха проти України» ( рішення від 09.11.2006) та «Ветштайн проти Швейцарії» ( рішення від 28.10.1998) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній упередженості, повинен брати самовідвід.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Врахувавши зазначені рекомендації, та обставини самовідводу, які викладені у заяві судді, заява судді Малишенко Т.О., про самовідвід з підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, приходжу до переконання, що суддя обґрунтовано заявила собі самовідвід і заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.36, 39,40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Малишенко Т.О., про самовідвід по цивільній справі за позовом Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позбавлення її права користування ним.

Справу спрямувати до керівника апарату суду для визначення іншого судді в порядку повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту ухвалення.

Ухвала підписана 22.03.2021 року.

Суддя Т. О. Малишенко