РІШЕННЯ

іменем України

16 березня 2021 рокуСправа №451/675/20
Провадження № 2/451/209/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Войтович Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/675/20 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданим Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області 31.10.2016 року. Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області 27.01.1979 року. Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , становить земельна ділянка площею 2,37 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Бишівською сільської ради Радехівського району Львівської області та належала спадкодавцю, згідно державного акту на право власності па земельну ділянку серії І-ЛВ №044215 виданого 24.05.1999 року Радехівською районною державною адміністрацією Львівської області на підставі розпорядження №251 від 17.05.1999 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1636. Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 становить земельна ділянка площею 2,08 та, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області та належала спадкодавцю, згідно державного акту па право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №044214 виданого 24.05.1999 року Радехівською районною державною адміністрацією Львівської області на підставі розпорядження №251 від 17.05.1999 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1635. Маючи намір оформити права на спадкове майно спадкодавців, як єдиний спадкоємець позивач звернувся до державного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну прийому заяви, та з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державних актів на право приватної власності на землю який спадкодавці втратили ще за життя. Крім цього, необхідно встановити юридичний факт спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем, за однією адресою на момент відкриття спадщини після смерті і свого батька ОСОБА_3 . Дана обставина спільною проживання підтверджується довідкою виданою Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Просить суд, встановити факт спільного проживання, ОСОБА_1 з Спадкодавцем - ОСОБА_3 , за однією адресою на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 31 жовтня 2016 року зроблений відповідний запис №29, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 виданим Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку площею 2,08 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на земельну ділянку площею 2,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Бійцівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7).

У судове засідання позивач з`явився, позовні вимоги підтримує, просив постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав, заявив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує у їх задоволені (а.с. 21).

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами.

Вислухавши позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області(а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 виданим Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 31.10.2016 року(а.с.11).

Родинні відносини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 від 27.01.1979 року. Батьками якого зазначаються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Довідкою №904 від 13.09.2017р., виданою виконкомом Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області підтверджується той факт, що гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті проживав його син ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії I-ЛВ №044214, виданого 24 травня 1999 року, на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 17 травня 1999 року №251 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1635 вбачається, що земельна ділянка, площею 2.08 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_3 (а.с.14 -14 зворот).

З Державного акту на право приватної власності на землю, серії I-ЛВ №044215, виданого 24 травня 1999 року, на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 17 травня 1999 року №251 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1636 вбачається, що земельна ділянка, площею 2.37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_2 (а.с.13 -13 зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Факт спільного проживання, ОСОБА_1 з Спадкодавцем - ОСОБА_3 , за однією адресою на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 не довіряти показам якого в суду немає підстав (а.с.22).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання, ОСОБА_1 з Спадкодавцем - ОСОБА_3 , за однією адресою на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 31 жовтня 2016 року зроблений відповідний запис №29, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку, площею 2,08 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на земельну ділянку, площею 2,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Радехівської міської ради Львівської області, місцезнаходження в м.Радехів, вул.І.Франка, 2, Радехівського району Львівської області, , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає в АДРЕСА_2 (одна тисяча вісімсом п`ятдесят п`ять ) гривень 83 ( вісімдесят три) копійки судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 березня 2021 року.