Справа № 569/9552/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Хлуд І.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про стягнення заборгованості по виплаті лікарняних та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, в якому просить стягнути з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на його користь заборгованість по виплаті лікарняних в розмірі 347,75 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2016 року по 02 березня 2021 року в розмірі 272 764,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 01 жовтня 2009 року по 17 серпня 2015 року він перебував у трудових відносинах з Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, працюючи на різних посадах. 17 серпня 2015 року звільнений з посади провідного інженера з кошторисно-кредитних відносин - касира згідно п.1 ст.36 КЗпП України. На початку 2016 року він дізнався, що при звільненні йому було недоплачено 576,48 грн. матеріального забезпечення як застрахованій особі (лікарняні) та 26 березня 2019 року звернувся письмово, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, додавши виписку з чинного карткового рахунку (в якому зазначені всі необхідні для перерахунку коштів реквізити), до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі з вимогами виплатити належні при звільненні суми та надати довідку про розмір середньомісячної та середньоденної заробітної плати за останні два місяці перед звільненням. Листом від 22 квітня 2019 року №128/19, відповідачем відмовлено у задоволенні його вимог.

Також зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року його позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за рахунок коштів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Рівненській області 576,48 грн. без врахування податків, в задоволенні решти позовних вимог, зокрема в частині стягнення середнього заробітку відмовлено. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року в оскаржуваній частині скасовано та стягнуто з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 серпня 2015 року по 08 вересня 2016 року в сумі 65025,18 грн. В решті рішення залишено без змін.

Вважає, що стягненню підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2016 року по 02 березня 2021 року в розмірі 272 764,80 грн. Згідно довідки про розмір середньої заробітної плати, її розмір складає 243,54 грн., кількість днів затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2016 року по 02 березня 2021 рокускладає 1120, сума що підлягає до стягнення 243,54 грн.,*1120=272 764,80 грн.

11 червня 2019 року через канцелярію суду за вх.№30606/19 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач на початку 2016 року, в зв`язку з проведеною плановою перевіркою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, дізнався про наявність невиплаченої при звільненні суми матеріального забезпечення як застрахованої особи (лікарняні) у розмірі 576,48 грн. та при зверненні до Рівненського міського суду Рівненської області за відновленням порушеного права було задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за рахунок коштів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Рівненській області 576,48 грн. без урахування податків. Натомість при оскарженні рішення в апеляційній інстанції було задоволено вимоги про виплату на користь позивача середнього заробітку за час затримки при звільненні. Також апеляційним судом встановлено, що вина роботодавця у невиплаті позивачу донарахованих сум по листках непрацездатності за період з 08 вересня 2016 року по час прийняття рішення відсутня. У зв"язку з чим, просили відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

03 листопада 2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому вказує, що судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій встановлено факт недоплати допомоги по тимчасовій втраті непрацездатності звільненому працівникові в день його звільнення. Невиплата відбулася з вини відповідача, спір про розмір невиплаченої суми відсутній, на підставі чого судами і винесені рішення про стягнення з відповідача 576,48 грн. оплати за час тимчасової непрацездатності та середньої заробітної плати з часу звільнення по 08 вересня 2016 року. Відповідач посилається на правову оцінку суду при розгляді іншої справи, повністю проігнорувавши факт отримання ними його письмової вимоги розрахунку від 26 червня 2017 року з доданої випискою чинного карткового рахунку та наявну відповідь відповідача на цю вимогу від 18 липня 2017 року. Незважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, заборгованість з заробітної плат в сумі 576,48 грн. сплачена відповідачем лише 13 вересня 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 заборгованість по виплаті лікарняних в розмірі 347,75 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2016 року по 02 березня 2021 року в розмірі 272 764,80 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_3 з 01 жовтня 2009 року по 17 серпня 2015 року перебував у трудових відносинах з Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. 17 серпня 2015 року позивач звільнений з посади провідного інженера з кошторисно кредитних відносин - касира за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Наведені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, третя особа без самостійних вимог управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Рівненській області про стягнення належних звільненому працівникові сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за рахунок коштів управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Рівненській області на користь ОСОБА_3 донараховану допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 576,48 грн. без врахування податків. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року в оскаржуваній частині скасовано. Позов ОСОБА_3 до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, третя особа без самостійних вимог управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Рівненській області, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 серпня 2015 року по 08 вересня 2016 року в сумі 65025,18 грн. (без утримання податків і зборів). В решті рішення залишено без змін.

Вказаною постановою встановлено, що під час проведення планової перевірки відповідача Рівненським обласним відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності виявлено факт недоплати ОСОБА_3 допомоги по тимчасовій втраті непрацездатності за 2011-2013 роки по трьох листках непрацездатності №576947 в сумі 315,07 грн., №251985 в сумі 246,41 грн., №249095 в сумі 15,00 грн., на загальну суму 576,48 грн. без врахування податку в сумі 103,77 грн., що підтверджується Актом планової перевірки Рівненського обласного відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 06 липня 2016 року. Вказані кошти відносяться до виплат, які відшкодовуються роботодавцеві за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Також вбачається, що дії Фонду в частині донарахування спірних виплат ОСОБА_3 в сумі 576,48 грн. оскаржувались Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до суду, однак постановою Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області від 05 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Житомирського окружного адміністративного суду Рівненської області від 22 травня 2018 руку, в задоволенні позову було відмовлено.

За таких обставин, факт недоплати допомоги по тимчасовій втраті непрацездатності звільненому працівникові в день його звільнення є доведеним.

Встановлено, що за період тимчасової непрацездатності з 01 грудня 2011 року по 14 грудня 2011 року, з 12 жовтня 2012 року по 24 жовтня 2012 року, з 27 травня 2013 року по 04 червня 2013 року ОСОБА_3 нарахована допомога по тимчасовій втраті працездатності, однак частина коштів, які відшкодовуються роботодавцю за рахунок коштів Фонду ТвПП в сумі 576,48 грн., які в день звільнення позивача 17 серпня 2015 року виплачені не були.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що відповідач, дізнавшись про те, що в результаті планової перевірки Рівненського обласного відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та складання відповідного Акту від 06 липня 2016 року, бухгалтерією підприємства було допущено помилки в розрахунку нарахованих виплат позивачу по трьох листках непрацездатності №576947 в сумі 315,07 грн., №251985 в сумі 246,41 грн., № 249095 в сумі 15,00 грн., на загальну суму 576,48 грн., вчинив дії про усунення вказаного порушення та прийняв міри по виплаті вказаної суми коштів ОСОБА_3

17 серпня 2016 року відповідачем подано до Рівненського міського ВДВФСС з ТВП заявку-розрахунок на виплату донарахованих сум по листках непрацездатності ОСОБА_3 . Кошти від Фонду отримано роботодавцем 08 вересня 2016 року та перераховано того ж дня 08 вересня 2016 року на відомий відповідачу рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням №172.

В зв`язку із закриттям вказаного рахунку, 08 вересня 2016 року вказані кошти повернуто банком заявнику Рівненському обласному фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі.

З метою повідомлення про проведені перерахунки та виплати ОСОБА_3 недорахованих сум по Акту перевірки від 06 липня 2016 року, комісійно працівниками Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 08 вересня 2016 року проведено виїзд за адресою місцем проживання позивача, яка зазначена в особовій картці та доданих до неї паспортних даних по місцю реєстрації працівника по АДРЕСА_1 , однак було встановлено, що за зазначеною адресою останній не проживає.

Також встановлено, що вина роботодавця у невиплаті ОСОБА_3 донарахованих сум по листках непрацездатності за період з 08 вересня 2016 року по даний час відсутня, оскільки відповідачем прийняті міри по перерахуванню таких коштів позивачу, а тому до стягнення підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 серпня 2015 року по 08 вересня 2016 року в сумі 65025,18 грн. (243,54 грн. сума одноденної заробітної плати визначена роботодавцем) *267 робочих днів) без утримання податків і зборів. Крім того, колегія суддів зазначила, що ОСОБА_3 знаючи достовірно з травня 2017 року про факт недоплати йому сум по тимчасовій непрацездатності міг та мав можливість подати відповідачу відомості про наявний у нього відкритий рахунок для отримання спірних коштів, однак дій, які свідчили б про бажання якнайшвидше отримати такі кошти не вчинив, натомість неодноразово подавав до суду зави про збільшення позовних вимог, що свідчить про недобросовісність виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідно до ст. 78 того ж Кодексуобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.

За змістом частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №РВ161/977/АВ від 05 березня 2019 року Управлінням держпраці у Рівненській області зафіксовано факт порушення порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. Ні в акті інспекційного відвідування, ні в приписі не вказано, з яких саме документів вбачається, що обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням ОСОБА_3 здійснено з порушенням, які саме суми відповідачем не були враховані при розрахунку виплат, які суми необхідно врахувати. Не вказано, як має бути проведено перерахунок та в якому розмірі відповідачу необхідно здійснити доплату.

Зі змісту акту вбачається, що факт порушення обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням Управлінням держпраці у Рівненській області встановлено на підставі акту планової перевірки Рівненського обласного відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та складання відповідного від 06 липня 2016 року. Інші документи, зокрема, первинні бухгалтерські документи про нарахування заробітної плати позивачу ОСОБА_3 , в т.ч. при оплаті перших п`яти днів непрацездатності за листами непрацездатності №576947, №251985, №249095, штатні розписи, накази про встановлення позивачу доплат та премій, тощо, в акті інспекційного відвідування не зазначені, органом інспекційного відвідування не досліджувалися.

Однак в акті Рівненського обласного відділення ВДВФСС з ТВП від 06 липня 2016 року не встановлено факт порушення відповідачем Рівненським обласним фондом ПІЖБ на селі обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за перші п`ять днів непрацездатності.

Жодних інших належних доказів порушення відповідачем обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням позивачем не надано, під час судового розгляду справи не здобуто.

Із довідки Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі №02011-1 від 02.11.2020 року, вбачається, що згідно вимоги про усунення виявлених порушень законодавства вих.№13-17-05-17/803-2020 за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за період з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2019 року Західного офісу Держаудиту, у фонді відновлено бухгалтерський, фінансовий облік. Станом на 30 жовтня 2020 року заборгованість у Фонді зі сплати заробітної плати (надбавок, премій тощо) відсутня.

Згідно з листом Управлінням держпраці у Рівненській області №01-10/7440 від 17 листопада 2020 року вбачається, що на підставі акту інспекційного відвідування від 05 березня 2019 року складено припис про усунення порушень. Відповідач за невиконання припису до відповідальності, передбаченої законодавством, не притягувався.

Із листа Управління західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області №13-17-13-17/3843-2020 від 17 листопада 2020 року, Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за період з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2019 року. за результатами проведення контрольного заходу складено акт перевірки №13-17-05-06/2 від 10 лютого 2020 року. За вказаний період роботи не здійснювалася перевірка порядку нарахування та виплати заробітної плати та допомоги по тимчасовій непрацездатності працівнику ОСОБА_3 , відповідно і порушення вимог чинного законодавства в діях Фонду щодо нарахування та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_3 в акті ревізії №13-17-05-06/2 від 10 лютого 2020 року не зафіксовані.

Зважаючи на те, що проведеними перевірками не встановлено заборгованості по заробітній платі, факт порушення відповідачем порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за перші п`ять днів непрацездатності листами непрацездатності №576947, №251985, № НОМЕР_2 є не доведеним, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення заборгованості по виплаті лікарняних в розмірі 347,75 грн. слід відмовити.

В зв`язку з відсутністю фактичних та правових підстав для стягнення заборгованості по виплаті лікарняних в розмірі 347,75 грн., не підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2016 року по 02 березня 2021 року в розмірі 272 764,80 грн.

Крім того, суд зауважує, що виплати за листками непрацездатності віднесені до структури заробітної плати, а тому до таких відносин тримісячний строк на звернення до суду передбачений ст.233 КЗпП України не поширюються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Словацького, 4/6, ) про стягнення заборгованості по виплаті лікарняних в розмірі 347,75 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2016 року по 02 березня 2021 року в розмірі 272 764,80 грн., відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.