Провадження № 2/643/1336/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , Янковського С.А.,

представників відповідача Колеснік О.В., Гончарова С.І., Захарчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 6» Харківської міської ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02.10.2020 звернувся до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 6» Харківської міської ради, в якому просить: визнати його звільнення з посади лікаря ортопеда-травматолога відділення по наданню платних послуг КНП «Міська поліклініка № 6» ХМР, незаконним; поновити його на посаді лікаря ортопеда-травматолога відділення по наданню платних послуг КНП «Міська поліклініка № 6» ХМР; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день винесення судом рішення; та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 10464,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 03.02.2015 Наказом № 18-к призначений на посаду лікаря ортопеда-травматолога КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 6 та у зв`язку з реорганізацією медичного закладу з 11.07.2018 Наказом № 100-К від 01.07.2020 його переведено на посаду лікаря ортопеда-травматолога відділення по наданню платних послуг КНП «Міська поліклініка № 6» ХМР. З 02.09.2020 по 10.09.2020 він перебував на лікарняному у зв`язку з загостренням гіпертонічної хвороби, що підтверджується листками непрацездатності серії АДР № 653702 та серії НОМЕР_1 . 11.09.2020 він став до роботи, проте незаконно не був допущений відповідачем до виконання своїх обов`язків з тих підстав, що за рішенням профспілкового комітету, що викладений у витягу з протоколу № 5 від 03.09.2020 було надано згоду на подання головного лікаря ОСОБА_3 про звільнення позивача з посади лікаря ортопеда-травматолога за ст. 40 п. 7 КЗпП України (поява на робочому місці у нетверезому стані 01.09.2020), тобто під час перебування позивача на лікарняному. В цей день позивачу надано витяг з наказу № 148-к від 11.09.2020 про звільнення його із займаної посади лікаря ортопеда-травматолога відділення по наданню платних послуг від 03.09.2020 на підставі акту про появу на роботі у нетверезому стані від 01.09.2020 та витягу з протоколу засідання профспілкового комітету щодо надання згоди на звільнення від 03.09.2020. У цьому витягу з наказу 11.09.2020 позивач написав, що того ж дня був ознайомлений з актом від 01.09.2020 про появу на роботі у нетверезому стані, з яким позивач не згоден. 11.09.2020 позивачу видано трудову книжку із записом про звільнення позивача з посади наказом № 148-к від 11.09.2020 на підставі ст. 40 п. 7 КЗпП України. Позивач зазначає, що був на лікарняному, про що відповідач був обізнаний, 02.09.2020 робоча зміна позивача починалась о 13 год. 00 хв. та прибувши завчасно на робоче місце, позивачу стало зле у зв`язку із загостренням гіпертонічної хвороби, яке виникло на підставі постійного психологічного тиску з боку відповідача та його протиправними діями щодо позивача, які відбулись 01.09.2020, він звернувся за медичною допомогою до терапевта МП № 6 каб. № 54-А, який оглянувши позивача, терміново викликав бригаду екстреної медичної допомоги, яка доставила позивача до КНП «Міська клінічна лікарня №8» ХМР. У лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №8» ХМР позивачу відмовлено через тиск з боку головного лікаря МП № 6, в зв`язку з чим позивач був вимушений того ж дня звернутися за медичною допомогою до КНП «Міська поліклініка № 11» ХМР, де 02.09.2020 відкритий листок непрацездатності та від 03.09.2020 позивач звільнений від роботи, після проведеного лікування цей листок непрацездатності закритий 10.09.2020 та вказано стати до роботи 11.09.2020. Позивач вказує, що оскільки 03.09.2020 він перебував на лікарняному, не міг перебувати на засіданні профспілкового комітету, висловлювати свою думку, надати відмову від підпису в протоколі. Акт знаходження на робочому місці від 01.09.2020 не відповідає дійсним обставинам, всі викладені твердження є вигаданими та сфабрикованими проти позивача.

Ухвалою судді від 07.10.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У наданий судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 01.09.2020 до адміністрації відповідача звернулися пацієнти, які повідомили про проведення прийому пацієнтів лікарем ОСОБА_1 у нетверезому стані. На перевірку вказаної інформації вийшла комісія у складі: заступника головного лікаря з медичної частини ОСОБА_4 , юрисконсультанта ОСОБА_5 , лікаря-терапевта ОСОБА_6 , медичної сестри ОСОБА_7 , провізора ОСОБА_8 , за результатами роботи якої складено акт від 01.09.2020 про перебування ОСОБА_1 на робочому місці в нетверезому стані. Також 01.09.2020 працівники: ОСОБА_4 , юрисконсульт ОСОБА_5 , лікар-терапевт ОСОБА_6 , медична сестра ОСОБА_7 , провізор ОСОБА_8 надали Головному лікарю службові записки з повідомленням про перебування ОСОБА_1 на робочому місці в нетверезому стані. 01.09.2020 з даним актом ОСОБА_1 відмовився ознайомитись та підписати його. Медичний висновок для підтвердження факту нетверезого стану відсутній, оскільки позивач відмовився викликати швидку або їхати на огляд для встановлення факту знаходження в стані алкогольного сп`яніння. В цей день позивач самостійно не звертався до лікаря, щоб підтвердити або спростувати факт перебування на робочому місці 01.09.2020 у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 був викликаний на засідання профспілкового комітету, яке відбулось за участю ОСОБА_1 , та після надання пояснень та з`ясування всіх обставин, винесено рішення про надання дозволу на звільнення позивача на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. ОСОБА_1 від ознайомлення та підписання наказу про звільнення відмовився, про що складений відповідний акт комісії. Наказом № 148-к від 11.09.2020 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з появою на роботі 01.09.2020 у нетверезому стані. Відповідач вказує, що звільнення позивача відбулось цілком законно згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України (а.с.66-68).

07.12.2020 позивачем подана до суду заява про уточнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якій позивач зазначає, що середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 03.09.2020 по 07.12.2020 складає 13959,54 грн., з розрахунку: 54 р/д * 258,51 грн. (а.с.105).

Ухвалою суду від 14.01.2021 за клопотанням сторони відповідача зобов`язано КНП «Міська поліклініка № 11» Харківської міської ради надати до суду наступну інформацію: Чи звертався за медичною допомогою ОСОБА_1 до лікарів КНП «Міська поліклініка № 11» Харківської міської ради у вересні 2020 року? Чи був ОСОБА_1 на прийомі у лікаря-терапевта ОСОБА_9 02.09.2020 03.09.2020? Чи був виданий ОСОБА_1 листок тимчасової непрацездатності серії НОМЕР_1 ?Та надати до суду належним чином виготовлені та завірені листки прийомів (Форма 74/о) лікаря-терапевта КНП «Міська поліклініка № 11» Харківської міської ради ОСОБА_9 , що формуються в електронній місцевій інформаційній системі охорони здоров`я (Хелсі) за період з 02.09.2020 до 12.09.2020 (а.с.128-129).

25.02.2021 до суду від відповідача в особі головного лікаря Дяків О.О. надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що оскільки листок тимчасової непрацездатності НОМЕР_1 видано ОСОБА_1 04.09.2020, то слід вважати, що листок тимчасової непрацездатності НОМЕР_1 виданий 04.09.2020 (а.с.187).

Ухвалою суду від 26.02.2021 за клопотанням сторін зобов`язано КНП «Міська поліклініка № 11» Харківської міської ради надати до суду належним чином виготовлені та завірені: копію листа-вимоги, адресовану ОСОБА_1 від 02.12.2020 про з`явлення до КНП «Міська поліклініка № 11», з описом вкладень до цього листа; рапорту ОСОБА_9 від 07.12.2020 про те, що ОСОБА_1 не з`явився 05.12.2020; акту від 05.12.2020 про неявку ОСОБА_1 з листком непрацездатності; поштового зворотного повідомлення від 04.12.2020 про отримання ОСОБА_1 листа-вимоги про з`явлення до лікаря з листком непрацездатності; наказу про призначення комісії по перевірці листка непрацездатності ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ; протоколу засідання комісії про перевірку листка непрацездатності ОСОБА_1 ; наказу про оголошення догани лікарю ОСОБА_9 наказу про призначення на посаду заступника головного лікаря КНП «Міська поліклініка № 11» ОСОБА_10 (а.с.196-197).

09.03.2021 позивачем ОСОБА_1 подані до суду письмові пояснення, в яких останній зазначає, що на листку тимчасової непрацездатності серії АДР № 583863 від 02.09.2020 наявне одне виправлення, яке засвідчено записом лікаря «виправленому вірити» його підписом та печаткою та печаткою закладу охорони здоров`я «Для листків непрацездатності». Це виправлення зроблено лікуючим лікарем у чіткій відповідності до п.4.5 Інструкції № 532 «Про порядок заповнення листка непрацездатності», та є цілком законним. Вказує, що відповідно до Наказу МОЗ України від 13.11.2001 № 455, яким затверджено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності (п.1.1) (а не протоколом комісії тощо); видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п.1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6 (п.1.2); право видачі листків непрацездатності надається: лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я (п.1.4.1); особам, які звернулися за медичною допомогою та визнані непрацездатними по завершенні робочого дня листок непрацездатності може видаватися за їх згодою, з наступного календарного дня (п.2.6). Отже, особою, яка заповнює листок тимчасової непрацездатності, є саме лікуючий лікар або медичний працівник, але не головний лікар або інша посадова особа, зроблене лікарем ОСОБА_9 у листку непрацездатності виправлення з 02 на 03 є абсолютно законним та правильним. Також, позивач зазначає, що відкриття листків непрацездатності не період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, може здійснюватися лікарем, що надає первинну медичну допомогу, на підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого. Таким чином, 02.09.2020 ОСОБА_1 уклав Декларацію про вибір лікаря, який надає ПМД з лікарем-терапевтом ОСОБА_9 , та був у неї на особистому прийомі того ж дня 02.09.2020, та в цей день він був хворим, що засвідчено лікарем ОСОБА_9 під час огляду. Комісія не спростувала факт хвороби ОСОБА_1 , а тому видача останньому листка непрацездатності є цілком законною. Заміна комісією КНП «МП № 11» дати видачі ОСОБА_1 листка непрацездатності АДР № 583386 від 02.09.2020 не може ставитися останньому в провину, і не може погіршувати його становище та порушувати його права. Рішення про зміну дати видачі лікарняного листка прийнято не у законний спосіб, та заміна протоколом комісії дати видачі листка непрацездатності не спростовує факту визнання ОСОБА_1 непрацездатним з 02.09.2020 та фактичного його звернення за медичною допомогою у той же день (а.с.216).

В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вважає, що ОСОБА_1 незаконно звільнено 11.09.2020 заднім числом 03.09.2020, оскільки з 02.09.2020 по 10.09.2020 включно він був на лікарняному. ОСОБА_1 . 01.09.2020 ОСОБА_11 не бачив, оскільки в нього інший розпорядок робочого часу. Пацієнту-жінці ОСОБА_1 вказав, що їй належить звернутися до хірурга, адже ОСОБА_1 травматолог, ОСОБА_12 в нього на прийомі не була, він приймає лише платних пацієнтів. Робочий день у ОСОБА_1 тривав до 14 год. 45 хв., прийом пацієнтів здійснював до 13 год. 00 хв. 01.09.2020 в кабінет, де він працює без медичної сестри, зайшли декілька осіб, у тому числі начмед, які зауважень йому не робили, жодних питань про перебування на робочому місці у нетверезому стані не ставили, жодних пропозицій пройти медичне обстеження не було. Начмед сіла на його робоче місце, а він сидів на місці медичної сестри. Начмед почала пропонувати йому перевестися на 1/2 ставки та стала говорити про його звільнення. До стоматолога він звернувся біля 16-00 год., увечері йому стало погано, та зранку 02.09.2020 він звернувся до лікаря КНП «МП №6» ХМР, який викликав швидку допомогу, та ОСОБА_1 доставлено у 8-му наркологічну лікарню, в якій в подальшому зняли капельницю, виписку не надали, але рекомендували отримати листок непрацездатності. О 17 год. 02.09.2020 він зустрівся з лікарем ОСОБА_9 , з якою оформив декларацію, та вона відкрила йому лікарняний з 02.09.2020 та записала на прийом на 05.09.2020. 11.09.2020 йому видано наказ про звільнення, в якому він зазначив, що з актом від 01.09.2020 не згоден.

На засідання комісії 03.09.2020 ОСОБА_1 не запрошували, при цьому зазначено, що він був присутнім на засіданні, про своє звільнення ОСОБА_1 дізнався 11.09.2020.

Сторона відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши, що 01.09.2020 пацієнти повідомили керівництву лікарні про те, що ОСОБА_1 проводить прийом пацієнтів, перебуваючи у нетверезому стані, в зв`язку з чим була створена комісія, яка зафіксувала вказаний факт. Позивачем не спростований факт перебування на робочому місці у нетверезому стані, при цьому він не був позбавлений права пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння самостійно.

Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України, в тому числі, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Як встановлено судом, і підтверджується письмовими доказами, на підставі Наказу № 18-к від 03.02.2015 ОСОБА_1 прийнято на 1,0 вакантну ставку лікаря-ортопеда-травматолога травматологічного відділення КЗОЗ ХМП № 6» ДОЗ ХМР з окладом згідно штатного розпису (а.с.15).

На підставі Наказу № 100-к від 01.07.2020 ОСОБА_13 лікаря-ортопеда-травматолога травматологічного відділення переведено з 01.07.2020 на 1,0 вакантної ставки лікаря-ортопеда-травматолога травматологічного відділення по наданню платних послуг населенню КНП «МП №6» ХМР (а.с.16).

На підставі Наказу № 148-к від 11.09.2020 ОСОБА_13 лікаря-ортопеда-травматолога відділення по наданню платних послуг КНП «МП №6» ХМР звільнено із займаної посади 03.09.2020 у зв`язку з появою на роботі у нетверезому стані, на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України (а.с.74).

Відповідно до положень ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з подальшими змінами і доповненнями), вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Пункт 7 ст. 40 КЗпП дає власникові право розірвати трудовий договір у разі появи працівника на роботі в нетверезому стані. Факт появи на роботі в нетверезому стані може встановлюватися не тільки спеціальним обстеженням з використанням відповідних технічних засобів, але й будь-якими іншими доказами, допустимими з точки зору цивільно-процесуального законодавства, і такими, які відносяться до справи. Факт появи на роботі в нетверезому стані засвідчується шляхом складання керівниками підприємств, установ, організацій і їх структурних підрозділів, акта в довільній формі, у якому зазначаються всі зовнішні ознаки нетверезого стану (різкий запах алкоголю, хитлива хода, незвичайна балакучість, безглузді розмови тощо).

Факт появи на роботі в нетверезому стані встановлюється також на основі показань свідків, наявності ознак алкогольного сп`яніння, результатів медичного огляду, а також тестів на наявність алкоголю в організмі людини.

Підставою для звільнення працівника є сам факт появи на роботі в нетверезому стані. Отже, на право власника звільнити працівника з цих підстав не впливає та обставина, був працівник відсторонений від чи роботи ні.

Поява на роботі в нетверезому стані - це означає появу в такому вигляді на території підприємства, установи, організації, закладу в робочий час. Не може бути підставою для звільнення працівника поява в нетверезому вигляді на робочому місці у вільний від роботи час, у вихідний день, під час відпустки тощо. Однак, працівники з ненормованим робочим днем можуть бути звільнені за п. 7 ст. 40 КЗпП і в тому випадку, коли вони перебували на роботі в нетверезому стані після закінчення робочого часу.

Факт, що ОСОБА_1 01.09.2020 перебував на роботі у нетверезому стані підтверджується наступними доказами.

Згідно Акту про знаходження на робочому місці в нетверезому стані, складеного 01.09.2020 комісією у складі: заступника головного лікаря з медичної частини Попової Н.А., юрисконсультанта ОСОБА_5 , лікаря-терапевта ОСОБА_6 , медичної сестри ОСОБА_7 , провізора ОСОБА_8 , яка перевірила інформацію про присутність на роботі (кабінет № 59) у нетверезому стані лікаря-ортопеда-травматолога ОСОБА_1 , у кабінеті знаходиться один лікар ОСОБА_1 , на столі лежав не з`їдений бутерброд, а на робочому столику стояли надпита пляшка з водою, відкрита не повна пляшка зі спиртом та чашка із запахом спирту. У кабінеті був відчутний запах спирту та перегару. Річ лікаря ОСОБА_1 була тягуча і невиразна, на пропозицію написати пояснення та заяву на звільнення ОСОБА_1 відмовився і вийшов з кабінету, переодягнувшись у сусідньому кабінеті о 12 год. 25 хв. покинув робоче місце (а.с.11,69).

Згідно Акту, складеного 01.09.2020 комісією у складі: заступника головного лікаря з медичної частини Попової Н.А., юрисконсультанта ОСОБА_5 , лікаря-терапевта ОСОБА_6 , медичної сестри ОСОБА_7 , провізора ОСОБА_8 , ОСОБА_1 надати письмове пояснення з приводу знаходження на робочому місці у нетверезому стані та підписати Акт про знаходження на робочому місці у нетверезому стані у присутності учасників комісії, відмовився (а.с.70).

Згідно Акту складеного 01.09.2020 комісією у складі: заступника головного лікаря з медичної частини Попової Н.А., юрисконсультанта ОСОБА_5 , лікаря-терапевта ОСОБА_6 , медичної сестри ОСОБА_7 , провізора ОСОБА_8 , ОСОБА_1 пройти медичний огляд та перевірку на стан сп`яніння відмовився (а.с.71).

Згідно письмових пояснень заступника головного лікаря по медичній частині ОСОБА_4 від 01.09.2020 на ім`я головного лікаря КНП «МП №6» ОСОБА_3 , 01.09.2020 о 12 год. 00 хв. до неї в кабінет звернулась пацієнтка (представитися відмовилась) та повідомила, що в каб. 59 знаходиться лікар-травматолог ОСОБА_14 в нетверезому стані. Нею відразу скликана комісія у складі юрисконсультанта ОСОБА_5 , лікаря ОСОБА_6 , медичної сестри ОСОБА_7 , провізора ОСОБА_8 , яка перевірила факт присутності лікаря-травматолога ОСОБА_15 на амбулаторному прийомі в каб. 59 в нетверезому стані. В кабінеті знаходився лікар-травматолог ОСОБА_14 та пацієнтка, яку попросили зачекати в коридорі. На робочому столі у лікаря був недоїдений бутерброд, на столі для медикаментів стояв флакон зі спиртом, чашка з залишками спирту, в кабінеті стояв явний запах спиртного. Річ лікаря була невиразною та скандованою, після чого ОСОБА_14 залишив кабінет та вийшов з поліклініки о 12 год. 25 хв., прийом лікаря повинен бути до 13 год. 00 хв.

Аналогічні письмові пояснення надані 01.09.2020 юрисконсультом ОСОБА_5 , лікарем-терапевтом ОСОБА_6 , медичною сестрою ОСОБА_7 , провізором ОСОБА_8 , пацієнтами ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , а саме, що лікар-травматолог 01.09.2020 перебував на робочому місці у нетверезому стані, в кабінеті був запах алкоголю та перегару, при цьому продовжував вести прийом пацієнтів, річ лікаря була невиразна, рухи загальмовані, поведінка неадекватна (а.с.75-80,82-84).

Згідно рапорту лікаря-ортопеда ОСОБА_11 на ім`я головного лікаря ОСОБА_3 , 01.09.2020 близько 12 год. 00 хв. 12 год. 30 хв. йому зателефонувала начмед ОСОБА_4 з приводу, що він має прийняти пацієнтів, які не були прийняті лікарем ОСОБА_1 , та 01.09.2020 о початку другої зміни він прийняв пацієнтів: ОСОБА_17 та ОСОБА_12 (а.с.81).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що він працює в КНП «МП №6»ХМР лікарем-ортопедом травматологом, та одного разу близько 11-12 год. начмед лікарні ОСОБА_4 попросила його прийти раніше, щоб прийняти пацієнтів лікаря ОСОБА_1 , повідомила йому, що ОСОБА_1 приймав пацієнтів у нетверезому стані. Він спілкувався з однією пацієнткою літньою жінкою, що була першою на прийомі, яка повідомила, що ОСОБА_1 проводив прийом у кабінеті № 59, та на її думку, був нетверезим. Пацієнти, яких він приймав, відмовилися йти на прийом до ОСОБА_1 . Вказав, що його зміна розпочинається з 13 год. 00 хв., а він з 12 год. 30 хв. до 13 год. 00 хв. прийняв трьох пацієнтів.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 показала, що 01.09.2020 була на прийомі у лікаря ОСОБА_1 , він був нетверезим, вів себе неадекватно, на столі в нього був огризок хліба та котлета, в цей час зайшла комісія у кількості 6-7 осіб, вибачились, та повідомили їй, що її прийме інший лікар, вона вийшла з кабінету та пішла на прийом до іншого лікаря, по вищенаведеним обставинам вона написала пояснення.

Суд критично ставиться до відомостей, що містяться у повідомленні ТОВ «Стоматологія «МІГ», про те, що у ОСОБА_1 01.09.2020 з 16 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв. під час перебування у лікаря-стоматолога, були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився, опитування ОСОБА_1 на предмет вживання алкоголю не проводилась (а.с.113), та ці відомості спростовуються вищенаведеними доказами.

Отже, відповідач в установленому законом порядку зафіксував факт перебування 01.09.2020 позивача в нетверезому стані на робочому місці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відповідним актом. Сам ОСОБА_1 медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння не пройшов, для чого в нього не було перешкод. На виконання положень ст. 81 ЦПК України позивач не надав достатніх доказів на спростування вищезазначеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпІІ України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з підстав, передбачених, зокрема пунктом 7 ч.1 ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно рішення засідання профспілкового комітету КНП «МП №6» ХМР від 03.09.2020, оформленого протоколом № 5, задоволено подання головного лікаря ОСОБА_3 про звільнення лікаря-ортопеда-травматолога ОСОБА_1 за ст. 40 п. 7 (поява на робочому місці у нетверезому стані) (а.с.30,31, 72).

Щодо стверджень сторони позивача, що звільнення ОСОБА_1 відбулось в період його тимчасової непрацездатності суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 11 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Як вбачається з повідомлення КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», 02.09.2020 о 12 год. 44 хв. до ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 54-Б, каб. 54-А (КПН «МП №6» ХМР виїжджала бригада екстреної медичної допомоги, та після огляду ОСОБА_1 було шпиталізовано до КНП «МП №8» ХМР (а.с.37).

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого 4985 КНП «МП №8» ХМР, ОСОБА_1 з 02.09.2020 по 02.09.2020 включно перебував у закладі з діагнозом: гіпертонічна хвороба 1 стадія. Гіпертензивний криз неускладнений, купірований (02.09.2020) (а.с.25).

Згідно повідомлення КНП «МП №8» ХМР 02.09.2020 о 13 год. 40 хв. за направленням лікаря-терапевта дільничного КНП «МП №6» ХМР ОСОБА_1 був доставлений машиною швидкої допомоги, був оглянутий лікарями, на підставі даних клінічного обстеження зроблений висновок, що хворий не потребує стаціонарного лікування та є працездатним. ОСОБА_1 виписаний 02.09.2020 о 17 год. 20 хв., йому виданий листок непрацездатності з 02.09.2020 по 02.09.2020, приступити до праці з 03.09.2020 (а.с.186).

02.09.2020 ОСОБА_1 в КНП «МП №8» ХМР відкритий листок непрацездатності серії АДР № 653702 з 02.09.2020 до 02.09.2020 включно, стати до роботи 03.09.2020 (а.с.33).

Терапевтом КНП «МП №11» лікарем ОСОБА_9 ОСОБА_1 виданий листок непрацездатності серії НОМЕР_1 , з 02.09.2020 (містить виправлення на 03.09.2020) до 07.09.2020 включно, та з 08.09.2020 до 10.09.2020 включно, діагноз гіпертонічна хвороба (первинний) та гіпертонічна криза (заключний). Вказаний листок непрацездатності підписаний лікарем ОСОБА_9 та на ньому проставлені печаті (а.с.34).

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 показала, що працює лікарем-терапевтом у КНП «МП № 11» ХМР з початку серпня 2020. 03.09.2020 до неї звернувся ОСОБА_1 , та 03.09.2020 ОСОБА_1 був відкритий лікарняний, на якому стоять її підпис та печать, коли з ним була укладена декларація, вона не пам`ятає. Нею внесені виправлення в лікарняний у даті з 02 на 03, оскільки до 02.09.2020 включно у ОСОБА_1 був інший лікарняний. В подальшому вказала, що 03.09.2020 ОСОБА_1 на прийомі в неї не був, а в перший раз прийшов до неї близько 19 год. 00 хв. 02.09.2020, та 02.09.2020 він був непрацездатний, 02.09.2020 в нього був листок непрацездатності, чому він звернувся саме до неї, вона не знає, прийом в лікарні здійснювали інші лікарі, дистанційно декларацію ОСОБА_1 не укладав. 03.09.2020 на прийом до неї ОСОБА_1 не був записаний, а записаний на прийом на 04.09.2020. До 04.09.2020 ОСОБА_1 обстеження в поліклініці не проходив. Вказала, що у випадку хворобливого стану пацієнт може звернутися до неї без попереднього запису, 02.09.2020 вона не мала права відкривати лікарняний ОСОБА_1 по інструкції. Були наявні підстави знаходитися ОСОБА_1 на лікарняному.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 показала, що працює заступником головного лікаря КНП «МП № 11» ХМР. 30.11.2020 до закладу з КНП «МП № 6» прийшов запит щодо правильності видачі лікарняного листка ОСОБА_1 , на підставі якого проведено службове розслідування та винесений наказ № 351 від 30.11.2020. Було перевірено медичну документацію, реєстри, журнали виконання процедур та аналізів, медичну карту. Встановлено порушення порядку видачі і заповнення листка непрацездатності лікарем ОСОБА_9 , в зв`язку з чим останній винесено догану, про що її повідомлено 01.12.2020. Електронний запис на прийом ОСОБА_1 був зроблений лише 04.09.2020. Комісія дійшла до висновку, що внесення змін в листок непрацездатності ОСОБА_1 з 03.09.2020 на 04.09.2020. Проте, внести зміни в листок непрацездатності лікарня не змогла, оскільки ОСОБА_1 , отримавши лист від 02.12.2020, до лікарні не з`явився. Вказала, що не може свідчити про те, чи був або не був ОСОБА_1 на прийомі у лікаря 02.09.2020, оскільки в цей день лікар не робив, а згідно запису електронної реєстрації, його на прийомі не було. ОСОБА_9 стверджує, що 02.09.2020 ОСОБА_1 був в неї на прийомі, проте підтверджень цього не надала. Якщо ОСОБА_1 був на прийомі у лікаря, він повинен був бути зареєстрованим в електронній системі, а якщо його не внесли на наступному прийомі його вносять в електронну систему. Лікар не мала права виправляти дату в лікарняному листку з 02.09 на 03.09, оскільки 03.09.2020 вона пацієнта не бачила. Також, лікар повинна була надати лікарняний лист до голови комісії, та тільки після цього вносяться у лікарняний зміни.

Згідно повідомлення головного лікаря КНП «МП №11» ХМР, згідно електронної медичної системи XELSI 02.09.20203.09.2020 ОСОБА_1 на прийомі у лікаря-терапевта ОСОБА_9 не був, 04.09.2020 на ім`я ОСОБА_1 видавався листок непрацездатності серії НОМЕР_1 , що також підтверджується наданими до суду завіреними роздрукованими витягами з електронної медичної системи XELSI прийомів лікаря-терапевта ОСОБА_9 за період з 02.09.2020-12.09.2020 (а.с.146-159).

Згідно протоколу від 01.12.2020 засідання комісії про перевірку порядку видачі, продовження та заповнення листка непрацездатності на ім`я ОСОБА_1 лікарем-терапевтом амбулаторії № 3 ЦПМД КНП «МП №11» ХМР та наказу № 354 від 01.12.2020 за неналежне виконання посадових обов`язків, порушення порядку видачі та заповнення листа непрацездатності серії АДР № 583862 з 03.09.2020 на ім`я ОСОБА_1 лікарю-терапевту ОСОБА_9 оголошено догану. Зобов`язано лікаря-терапевта ОСОБА_9 у листку непрацездатності серії АДР № 583862 з 03.09.2020 на ім`я ОСОБА_1 виправити дату видачі листка непрацездатності з 03.09.2020 на 04.09.2020.

З наведених документів вбачається, що згідно даних реєстраційної медичної інформаційної системи ОСОБА_1 був на прийомі у лікаря терапевта ОСОБА_9 лише 04.09.2020 та 07.09.2020; на питання членів комісії лікар-терапевт ОСОБА_9 пояснила: «Я зробила виправлення в листку непрацездатності виданого ОСОБА_1 помилково, виправивши 02.09.2020 на 03.09.2020, замість 04.09.2020 (а.с.202-214).

Та обставина, що ОСОБА_1 уклав з лікерам-терапевтом КНП «МП №11» ХМР ОСОБА_9 декларацію 02.09.2020 не може свідчити про те, що він був у лікаря на прийомі 02.09.2020, оскільки така декларація укладена в електронній формі (а.с.221).

Також, 03.09.2020 ОСОБА_1 на прийомі у лікаря ОСОБА_9 не був, що підтверджується вищенаведеними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що 03.09.2020 (дата звільнення ОСОБА_1 ) позивач був працездатним, мав приступити до роботи, та лікарняний ОСОБА_1 відкритий з 04.09.2020 по 10.09.2020 включно.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулось на законних підставах, без порушень порядку, установленого законом, в зв`язку з чим заявлені позовні вимоги є недоведеними, та не підлягають задоволенню.

Крім того, заявляючи вимогу про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, позивач не ставить вимогу про скасування наказу про його звільнення.

При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 206, 223, 229, 247 ч.2, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 6» Харківської міської ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Відповідач комунальне некомерційне підприємство «Міська поліклініка № 6» Харківської міської ради 61153 м. Харків, пр. Ювілейний, 54-Б.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18.03.2021.

Суддя Т.В. Поліщук