Справа № 159/1528/21
Провадження № 2/159/594/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Панасюка С.Л.,

вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кредит-Капітал», третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про захист прав споживача та визнання недійсним договору позики

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд за позовом до ТзОВ «ФК Кредит-Капітал» в якому просить визнати недійсним договір позики № 2950627 від 16.06.2020, укладений між нею та ТзОВ «Мілоан», право вимоги за яким перейшло до «ФК Кредит-Капітал».

За загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.2 ст.27 ЦПК України)

Позивачу може належати право вибору підсудності (виключення з загального правила), зокрема, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч.5 ст.28 ЦПК України).

Для того щоб скористатися правом вибору підсудності, позивач зобов`язаний у позовній заяві та додатку до неї довести, що у нього таке право є.

Позивач ОСОБА_1 цього не довела.

Зокрема, відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування», цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування на строк до одного місяця.

Позивач ОСОБА_1 , ні в позовній заяві, ні в додатку до неї, не надала практично жодної інформації про укладений нею договір, хоча, якщо виходити з даних загальнодоступного сайту ТзОВ «Мілоан», запропонованого ТзОВ «Мілоан» способу і порядку укладення кредитного договору, вона не могла укласти кредитний договір і отримати кошти за ним, не знаючи на яку суму укладений договір, на який строк надаються кошти, який порядок їх повернення, тощо. Тобто, ця інформація їй відома.

Так само, вона має мати доступ до електронного кредитного договору через свій кабінет без утворення якого кошти взагалі неможливо отримати.

Тому клопотання позивача про витребування копії кредитного договору, без надання доказів і доводів щодо неможливості її отримати, виглядає необґрунтованим і у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно інформації з цього ж загальнодоступного сайту ТзОВ «Мілоан» та іншої інформації про це товариство, воно надає кредит на строк до одного місяця.

Кредитний договір, укладений на строк до одного місяця, не є договором споживчого кредитування, відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування», отже спір не є спором про захист прав споживачів.

Тобто, самої по собі вказівки у позовній заяві про укладення фізичною особою кредитного договору, недостатньо для висновку, що цей договір підпадає під регулювання Закону про захист прав споживачів, а отже позивач має право вибору підсудності. Потрібно, як мінімум, вказати на який строк укладений договір до місяця чи понад місяць. Якщо позивач такого не вказує, він не виконує свого обов`язку довести, що він має право вибору підсудності. А оскільки існування цього права не доведене, справу слід розглядати за місцезнаходженням юридичної особи відповідача.

До того ж, відповідно до п.п.1, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Тому позивачу, обґрунтовуючи належність їй права вибору підсудності, потрібно було довести, що умовами договору було заборонено використовувати кредит, наприклад, на перекредитування, підприємницьку діяльність, незалежну професійну діяльність, інші цілі, крім споживчих. Позивач цього не зробила, не довела, зокрема, що у неї відсутній доступ до електронного кредитного договору, як було зазначено вище.

Таким чином, позовну заяву у тому вигляді, у якому вона подана і з тими доводами, які вона містить, належить розглядати за правилами загальної підсудності за місцезнаходженням юридичної особи відповідача.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, в порядку ст.31 ЦПК України, позовну заяву з доданими до неї матеріалами слід передати за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст.31, 32, 187 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кредит-Капітал», третя особа на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про захист прав споживача та визнання недійсним договору позики передати на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуС. Л. Панасюк