СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №4-с/759/26/21
ун. №2-136/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року

Святошинський районний суд м.Києва у складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участі секретаря Савіцькій Л.Д., без участі сторін, розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова М.А. протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020р. до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова М.А.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила, що рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28.05.2013р. позовні вимоги ПАТ АТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та видано виконавчий лист №2/759/22/13 від 03.10.2013р. про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, 16.06.2015р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка мотивована тим, що виконавче провадження завершене на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

15.02.2016р. старший державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві Владко Р.О. про видачу дублікату виконавчого листа, яке ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.03.2016р. задоволено.

В подальшому, 20.08.2019р. стягував звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова М.А. з заявою про відкриття виконавчого провадження. До заяви стягувачем долучено дублікат виконавчого листа до виконання до 12.08.2014р., тобто минув рік з дня ухвалення рішення суду.

У скарзі ОСОБА_1 зазначила, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить рік, який у відповідності до дати, зазначеної у виконавчому листі становить до 12.08.2014р. Враховуючи ту обставину, що ухвала про видачу дублікату виконавчого листа ухвалена 28.03.2016р. та вважати, що строк пред`явлення їх до виконання становить 1 рік, то він сплинув 15.02.2017р. Скаржник зауважила, що стягував із клопотанням про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не звертався.

Таким чином, скаржник вважає, що вимоги Закону України «Про виконавче провадження» не виконуються, що є підставою для оскарження його дій, які полягають у неповерненні виконавчого листа в зв`язку з пропуском строку.

Крім того, скаржником 11.12.2019р. подано заяву до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова М.А. про зняття з реалізації в ДП «Сетам» квартири АДРЕСА_1 на яку заборонено здійснювати стягнення, оскільки такі дії підпадають під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на що відповідь не була надана.

Квартира, яка є предметом стягнення не перевищує граничний розмір площі, встановлений законом у 140 кв.м. та становить всього 60,86 кв.м., використовується як місце постійного проживання, при цьому у власності ОСОБА_1 не перебуває інше нерухоме житлове майно.

Так, ОСОБА_1 повторно 05.05.2020р. звернулась до приватного виконавця з аналогічною заявою. На дату звернення до суду скаржник відповіді не отримала.

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просила Зупинити виконання виконавчого листа №2/759/22/13 від 08.04.2016 року, виданого на підставі рішення суду від 28.05.2013 року у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця, яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 11.12.2019 року та від 05.05.2020 року про повернення виконавчого листа без виконання у відповідності до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича повернути виконавчого листа №2/759/22/13 від 08.04.2016 року без виконання у відповідності до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, які полягають у прийнятті до виконання виконавчого листа №2/759/22/13 від 08.04.2016 року, пред`явленого з порушенням строків звернення його до виконання; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича повернути виконавчого листа №2/759/22/13 від 08.04.2016 року без виконання в зв`язку з закінченням строків пред`явлення виконавчого листа до виконання; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2019 року щодо виконавчого листа №2/759/22/13 від 08.04.2016 року, строк пред`явлення якого до виконання сплинув.

В судове засідання представник скаржника - адвокат Антонова Н.В. не з`явилась, надала заяву, якою просила розглянути скаргу без її участі, просила суд задовольнити зщ підстав викладених у скарзі та додаткових поясненнях.

Представник стягувача у судове засідання не з`явилась, надала заяву, якою просила суд розглянути скаргу без її участі та відмовити у задоволенні скарги.

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Корольов М.А. у судове засідання також не з`явився, надав до суду належним чином завірену копію виконавчого провадження та відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні скарги, посилаючи на те, що на виконавчому документі наявна відмітка відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» 05.07.2019р. Враховуючи положення п.5 Прикінцевих положень та Перехідних положень Закону України №1404-ІІІ від 02.06.2016р., виконавчі документи видані, до набрання чинності даним законом, становить три роки. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 05.07.2022р.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив розглядати скаргу у відсутність приватного виконавця.

Розглянувши скаргу, дослідивши скаргу та матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що і не оспорюється учасниками процесу, 28.05.2013 року у справі № 2-136/111, Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ АТ "Укргазбанк" заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

03.10.2013 року Святошинським районним судом м. Києва видано п`ять виконавчих листів у справі № 2-136/111, за рішенням суду від 28.05.2013р.

Встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.03.2016р. видано дублікат виконавчого листа №2/759/22/13, виданого 03.10.2013р. Святошинським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Украгазбанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмір і124 437 доларів США 50 центів та 333 107,23 грн.

Як вбачається із належним чином завіреної копії виконавчого провадження з виконання №59860773, стягувач звернувся 20.08.2019р. до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова М.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі дубліката виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м.Києва 08.04.2016р. №2/759/22/13.

Відповідно до належними чином завіреної копії дублікату виконавчого листа, виданого 08.04.2016р. на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва №6/759/85/16 від 28.03.2016р., вбачається, що дублікат виконавчого листа повернуто стягувачу 05.07.2019р. на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частин 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже, за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 Перехідних та Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи ту обставину, що дублікат виконавчого листа №2/759/22/13 повернуто стягувачу 05.07.2019р. на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», то у відповідності до п.5 Перехідних та Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» строк представлення виконавчого листа до виконання становить три роки, тобто до 05.07.2022р.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Так, як визначено у ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що постанова була постановлена відповідно до вимог Закону, а оскаржувані дії вчинялись в межах повноважень приватного виконавця і права скаржника не було порушено, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова М.А. протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.О. Горбенко