УХВАЛА

23 березня 2021 року м.Одеса Справа № 522/4263/21

Провадження № 2/522/5911/21

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Кузнецова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановила:

15.03.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 17.03.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

19.03.2021 року на виконання ухвали суду від 17.03.2021 року представник позивача надала заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено підготовче судове засідання.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О.С. від 05.10.2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 60395 та заборонити здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О.С, від 05.10.2020 року зареєстрованого в реєстрі за №60395.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що предметом оскарження в суді є вказаний виконавчий напис нотаріуса, по якому на даний час проводяться виконавчі дії. Є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Подана заявником заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином підлягає невідкладному розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Пунктом 6 частини 1ст.152 ЦПК України передбачено забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що станом на сьогодні проводяться виконавчі дії на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, шляхом вирахувань з її заробітної плати.

Предметом спору являється стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, по якому на даний час проводяться виконавчі дії , також позивач зазначає, що є підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником, оскільки від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо вимоги заявника про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О.С, від 05.10.2020 року зареєстрованого в реєстрі за №60395, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки дана вимога заявника є необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Горай Олега Станіславовича від 05.10.2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 60395.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя В.В. Кузнецова