Справа № 286/3290/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в місті Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2020 року ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , звернулася з позовом до ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що відповідач є її сином, зареєстрований в квартирі, але там не проживає. Фактично проживає в своєї дружини в Кіровоградській області. Відповідач не має наміру добровільно знятися з реєстрації, тому вказані обставини перешкоджають їй на власний розсуд вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.

Позивач просить справу розглядати у її відсутність.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, повістку отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та за адресою вказаною в позовній заяві, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі -продажу серії ААК №387307 від 30.12.1997 року (а.с.5).

Відповідно до довідки центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області №5073 від 19.10.2020 року, син позивача, ОСОБА_2 , 1981 р.н., зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб, а також розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.

Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідки заявлені позивачем в судове засідання не з`явилися, а інших доказів, що підтверджують, факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад встановлені строки та вибуття в інше постійне місце проживання позивачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 72, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч