Дата документу 17.03.2021 Справа № 331/3041/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3041/15 Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Провадження №22-ц/807/651/21 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

17 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» обгрунтовує тим, що 01 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції «АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №014/17-46/678-55, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 29 800,00 доларів США, на споживчі цілі зі сплатою 14% річних, строком до 01 липня 2018 року.

На виконання положень Кредитного договору, Банком було відкрито Позичальнику позичковий рахунок, на який надано кредитні кошти.

Відповідно до п.1.3.3. п. 3.1. ст. 3, п. 7.1. п. 7.2 ст.7 Кредитного договору №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року, Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки, визначеної кредитним договором; погашення кредиту та процентів здійснюється ануїтетними платежами у валюті кредиту першого числа кожного календарного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів.

Забезпеченням Кредитного договору №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року виступають: Договір поруки №014/17-46/678-55/1 від 01 липня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 ; Договір поруки №014/17-46/678-55/2 від 01 липня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 .

Відповідно до п.3.1. Договору поруки №014/17-46/678-55/1 від 01 липня 2008 року, сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором на всю суму заборгованості встановлену на момент подання позовної вимоги, відповідно до ч.1,2. ст. 554 ЦК України.

Відповідно до п.3.1. Договору поруки №014/17-46/678-55/2 від 01 липня 2008 року, сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель і боржник несуть соліарну відповідальність перед Кредитором на всю суму заборгованості встановлену на момент подання позовної вимоги, відповідно до ч.1,2. cт. 554 ЦК України.

В порушення умов Кредитного договору №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року, позичальником не виконуюються зобов`язання щодо повернення оджержаного кредиту та сплати нарахованих процентів в строки і в порядку погашення кредитної заборованості.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Кредитного договору №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги.

Відповідно до п.9.2. ст. 9 Кредитного договору №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року, Кредитор вправі пред`явити Позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадках прострочення Позичальником більше ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 днів, але більше трьох разів протягом останніх дванадцяти місяців.

Приписами п. 16.3 9 Кредитного договору №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року, встановлено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань по цьому Договору, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої оплати суми за кожен календарний день прострочення.

У зв`язку із виникненням заборгованості 10 лютого 2015 року ОСОБА_2 та поручителям ОСОБА_1 , ОСОБА_4 направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, повідомлено про наявність заборгованості за несплаченими траншами та відсотками, запропоновано погасити прострочену заборгованість за кредитним договором №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року та попереджено, що у випадку незадоволення вимоги, розпочнеться дострокове стягнення всієї заборгованості за вказаними договорами.

Направлені вимоги Банку про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року, були проігноровані позичальником та поручителями, належним чином їх виконано не було.

Станом на 02 лютого 2015 року заборгованість за кредитним договором №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року становить 20072,46 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 17962, 60 доларів США, заборгованість за несплаченими відсотками 2109,86 доларів США.

Враховуючи викладене, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», просило суд:

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Раййфайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року станом на 02 лютого 2015 року у розмірі 20072,46 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 17962, 60 доларів США, заборгованість за несплаченими відсотками 2109,86 доларів США. Розмір солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обмежити сумою 20072,46 доларів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором №014/17-46/678-55 від 01 липня 2008 року станом на 02 лютого 2015 року у розмірі 20072,46 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 17962, 60 доларів США, заборгованість за несплаченими відсотками 2109,86 доларів США. Розмір солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 обмежити сумою 20072,46 доларів США.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 01 липня 2008 року № 014/17-46/678-55 станом на 02 лютого 2015 року в сумі 20072 долари США 46 центів США.

Розмір солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 обмежено сумою 20072 долари США 46 центів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 01 липня 2008 року № 014/17-46/678-55 станом на 02 лютого 2015 року в сумі 20072 долари США 46 центів США.

Розмір солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обмежено сумою 20072 долари США 46 центів США.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року у цій справі скасовано та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» заборгованість за кредитним договором від 01 липня 2008 року № 014/17-46/678-55 станом на 02 лютого 2015 року в сумі 20072 долари США 46 центів США.

Розмір солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 обмежено сумою 20072 долари США 46 центів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» заборгованість за кредитним договором від 01 липня 2008 року № 014/17-46/678-55 станом на 02 лютого 2015 року в сумі 20072 долари США 46 центів США.

Розмір солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обмежено сумою 20072 долари США 46 центів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» судовий збір в сумі по 2152 гривні 00 копійок, з кожного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в обґрунтування якого вказав, що ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі №317/2904/20 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про захист прав споживачів.

Предметом даного спору, зокрема, є визнання недійсними договору про відступлення права вимоги №140/11/210 укладений 09 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» в частині передачі у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» права вимоги за кредитним договором №014/17-46/678/-55 від 01 липня 2008 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 .

Таким чином, у випадку задоволення позову ОСОБА_2 та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №014/17-46/678/-55 укладеного 09 серпня 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» втратить право вимоги за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» та стане неналежним позивачем, що в свою чергу стане безспірною підставою для відмови у задоволенні позову.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив суд зупинити провадження по справі №331/3031/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до вирішення цивільної справи №317/2904/20 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги №140/11/210 укладений 09 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» в частині передачі у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» права вимоги за кредитним договором №014/17-46/678/-55 від 01 липня 2008 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 , адвокат Гайворонський О.Ю.,підтримав своє клопотання про зупинення провадження у справі, просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №317/2904/20 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про захист прав споживачів.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» , адвокат Кошман О.П. в судовому засіданні проти клопотання заперечувала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши зміст заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що дане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною першою статті 251 ЦПК України передбачено перелік обов`язкових підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Предметом розгляду даної справи є правовідносини, які виникли з Кредитного дговору. Відповідачами не було подано зустрічних позовних заяв або інших позовних заяв щодо визнання недійсним Кредитного договору.

Предметом розгляду справи, яка прийнята до розгляду Запорізьким районним судом Запорізької області, згідно позовних вимог, є правовідносини, які виникли з договору відступлення №140/11/210 від 09 серпня 2018 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт».

З матеріалів справи не вбачається об`єктивної неможливості розгляду справи №331/3041/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,до вирішення Запорізьким районним судом Запорізької області справи №317/2904/20 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про захист прав споживачів, враховуючи обставини, які встановлені при розгляді справи судом першої інстанції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, станом на день ухвалення рішення ТОВ «ФК «Форінт» був та є належним позивачем, його право вимоги до відповідачів підтверджено належними доказами питання законності набуття права вимоги було досліджено в даній справі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ймовірне визнання Договору відступлення права вимоги за Кредитним договором в майбутньому є підставою для скасування рішення по даній справі, оскільки ТОВ «ФК «Форінт» буде вважатись неналежним позивачем, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, є безпідставним, необґрунтованим та помилковим, оскільки навіть якщо Договір відступлення права вимоги буде визнано недійсним, то право вимоги в такому випадку повернеться до первісного кредитора Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що питання про зупинення провадження по справі до вирішення Запорізьким районним судом Запорізької області справи за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про захист прав споживачів, вже було предметом розгляду у даній справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року в аналогічному клопотанні з аналогічним обґрунтуванням про зупинення провадження у справі, було відмовлено, оскільки, як зазначив суд першої інстанції, з матеріалів справи не вбачається об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення Запорізьким районним судом Запорізької області справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «ФК «Форінт» про захист прав споживачів. Крім того, суд звернув увагу на те, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.

З вказаного вище вбачається, що дійсною метою подання ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження у справі є саме затягування строків розгляду справи по суті, що є неприпустимим і відповідним зловживанням процесуальними правами з боку відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішувалось судом.

У відповідності до ч. 3,4 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд, з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року по справі №299/396/17, однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

З Постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц, вбачається, що Велика Палата Верховного Суду визнала дії скаржника зловживанням процесуальними правами, застосувавши наслідки передбачені ч.3 ст. 44 ЦПК України, залишивши скаргу без розгляду.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відсутні підстави для зупинення провадження у вказаній справі до розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «ФК «Форінт» про захист прав споживачів, оскільки підстави та предмет позову у справах різний, зібрані докази у цій справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі. Крім того, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження в справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на межі зупинення провадження у справі, які не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Виходячи з безпідставності поданого клопотання, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №331//3041/15 до вирішення цивільної справи №317/2904/20 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги №140/11/210 укладений 09 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» в частині передачі у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» права вимоги за кредитним договором №014/17-46/678/-55 від 01 липня 2008 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , відмовити.

Керуючись ст. 251, 252, 260, 261,381, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала складена 23 березня 2021 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.