Справа № 361/7202/16-ц
провадження № 6/361/161/21
УХВАЛА

11 березня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Петришин Н.М.

за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

22.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою, у якій зазначає, 10 червня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області винесено рішення про задоволення позовних вимог у справі 361/7202/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Заявник вказує, що він не ухилявся від виконання свого зобов`язання, зустрічався з дитиною та сплатив аліменти у розмірі 5 500,00 грн. і 2 700,00 грн. Крім того, ОСОБА_1 28.10.2016 року одружився з громадянкою Російської Федерації ОСОБА_3 , яка постійно проживає в Росії з їх спільною дочкою - ОСОБА_4 . 15.01.2021 року заявник мав намір виїхати на територію Російської Федерації, однак не зміг виїхати за межі України, оскільки дізнався про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, встановлених постановою № 61428612 від 03.11.2020. У результаті чого, ОСОБА_5 не може потрапити на територію Росії до своєї родини, та зазначає, що сім`я боржника, наразі залишилась без батька та чоловіка, який забезпечує сім`ю.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_5 заяву підтримав та зазначив, що на території Російської Федерації в місті Тверь має бізнес. На утриманні в нього четверо дітей. Влітку 2020 року приїхав з міста Москва, а у листопаді дізнався про виконавче провадження. Після чого намагався виїхати за межі України. Боржник зазначає, що він позбавлений можливості погасити борг, оскільки в Україні в нього немає доходу.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Безштанько С.М. доводи заяви підтримав, та просив про її задоволення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку розгляду заяви подала повторне клопотання про відкладення розгляду справи, вказавши причини неявки до суду, які суд вважає неповажними.

Заінтересована особа державний виконавець Сірош А.В. у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку розгляду заяви подала клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на проведення перевірки у відділі. У відзиві на заяву державний виконавець просила відмовити у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 10 червня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області винесено рішення про задоволення позовних вимог по справі 361/7202/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Матвієнко Є.С. від 06.03.2020 року відкрито виконавче провадження № 61428612 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

03.11.2020 року головним державним виконавцем Сірош А.В. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у ВП №61428612.

Порядок виконання рішень судів та рішень інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом п.19 ч.3 ст.18 вказаного Закону, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

У відповідності до п.5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 4 Розділу ХІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

У випадку, якщо обставини, які стали підставами для обмеження боржника у праві виїзду за межі України перестануть існувати, то боржник має право звернутися до суду із вмотивованою заявою про їх скасування, в порядку, визначеному ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, складеного головним державним виконавцем А.В. Сірош по виконавчому листу №361/7202/16-ц станом на 01.03.2021 року загальна сума заборгованості зі сплати аліментів складає 86 278, 32 грн.

Судом встановлено, що через заборгованість зі сплати аліментів, ОСОБА_1 було обмежено у праві виїзду за межі України, а на час розгляду даної заяви боржником не сплачено вказану заборгованість.

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

При цьому заявником не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що за період дії ухвали суду про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України останній здійснив погашення боргових зобов`язань у повному обсязі.

Оскільки обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України застосовано державним виконавцем на строк погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, суд, встановивши, що вказане зобов`язання боржником не виконано, дійшов висновку про те, що, дана заява є необґрунтованою, та такою, що задоволенню не підлягає.

Аргументи заявника про те, що він фактично проживає в Росії і там працевлаштований жодними доказами у судовому засіданні не підтверджено. Також у матеріалах справи відсутні докази того, що дружина заявника ОСОБА_3 та дитина ОСОБА_4 проживають за межами України.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 441ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відтак, враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявність факту невиконаних зобов`язань, встановлених судовими рішеннями, суд вважає, що підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, на час розгляду справи, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 13, 81, 260, 353, 441, 446 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Петришин