Провадження № 2/234/4076/21
20 грудня 2021 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Антонюка Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, -
10.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Свій позов ОСОБА_1 обґрунтував тим, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.12.2002 року йому належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , інші 2/3 частки цієї квартири належали його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорську. На теперішній час він оформлює спадщину після смерті ОСОБА_4 .. В зазначеній квартирі з 2013 року зареєстрована ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 , які у 2016 році виїхали на постійне місце проживання в іншу область не знявшись з реєстрації. Де проживають відповідачі не відомо, їх реєстрація в квартирі тягне за собою сплату вартість додаткових комунальних послуг та перешкоджає оформити житлову субсидію, що ставить позивача у скрутне становище. Відповідачі не є співвласниками квартири, у добровільному порядку з реєстрації в квартирі не знімаються, що змусило звернутися до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву у визначений строк не надали, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.12.2002 року Відділом житлового фонду міськвиконкому м. Краматорська, 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 , інші 2/3 частки цієї квартири належали його матері ОСОБА_4 , згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.12.2002 року Відділом житлового фонду міськвиконкому м. Краматорська та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Полянських В.В..
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, актовий запис №1327 від 17.04.2021 року Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Згідно спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка складається з 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Крім того, в матеріалах даної спадкової справи міститься заява відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №454 від 02.09.2021 року, зареєстрованої у АДРЕСА_2 , згідно якої вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь її сина ОСОБА_1 ..
Згідно Акту комітету мікрорайону №4 Краматорської міської ради від 26.08.2021 року №01-20/176-315, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають.
Крім того, як видно з копії паспорту ОСОБА_2 , виданого 21.08.2020 року ГУ МВД Росії по Воронезькій області, вона з 25.08.2020 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, використовувати його для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений.
Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як члени сім`ї зареєстровані в квартирі належній на праві власності позивачу ОСОБА_1 та не проживають в ній без поважних причин з 2016 року, чим порушують право позивача як власника.
Таким чином, право позивача як власника квартири порушені і він, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права - визнання відповідачів таким, що втратили право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивача шляхом подальшого зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстраційного обліку.
За наведених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, підлягають задоволенню повністю.
Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі по 454,00 грн. з кожного.
Керуючись ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 141, 223, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути зі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн з кожного.
На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Краматорського міського суду В. О. Заборський