Справа № 344/1409/21
Провадження № 2/344/1965/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Дементьєвої А.О.

за участю сторін:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

28 січня 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У шлюбі у сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року розірвано шлюб між нею та відповідачем, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 . Також рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте на даний час дана сума стягнення є критично малою, відповідач не допомагає дітям фінансово чи в будь-який інший спосіб додатково. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться станом їхнього здоров`я, їх основними потребами і захопленнями, не надає і половини достатніх коштів для утримання та забезпечення всебічного розвитку дітей. Заробітна плата, яку отримує позивач, і мінімальний розмір присуджених судом аліментів не дає позивачу можливості самостійно всебічно забезпечувати фізичний, духовний, інтелектуальний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей, тощо. Станом на сьогоднішній день відповідач є працездатним, має постійний, стабільний та високий неофіційний дохід і повністю спроможний належним чином забезпечувати своїх малолітніх трьох дітей та без зусиль сплачувати необхідний розмір аліментів, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, як і непрацездатних батьків та інших членів сім`ї. Крім того, дочка ОСОБА_5 перебуває на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський клінічний шкірно-венерологічний центр Івано-Франківської обласної ради» з діагнозом: атопічний дерматит та потребує додаткових коштів на медичні процедури та лікування. За таких обставин позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3 000,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн щомісячно до досягнення нею повноліття.

Ухвалою суду від 29 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи, також до суду надана заява, в якій вона просить справу слухати без її участі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він постійно піклується про дітей, сплачує аліменти, про що надав квитанції, матеріально утримує, однак на даний час він не працює, оскільки часто хворіє, а тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2020 року, що набрало законної сили 25 лютого 2020 року, розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи з 23 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9-12).

Як вбачається з копій свідоцтв про народження, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 (а.с. 13-15).

Дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський клінічний шкірно-венерологічний центр Івано-Франківської обласної ради» з 06 травня 2015 року (а.с. 16).

09 квітня 2020 року на ОСОБА_9 складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника (а.с. 29).

Позивач ОСОБА_2 26 серпня 2019 року зверталася за медичною допомогою (а.с.30).

ОСОБА_2 офіційно працевлаштована та отримує заробітну плату (а.с. 31).

Відповідачем ОСОБА_9 сплачуються аліменти (а.с. 35-36).

ОСОБА_9 звертався у 2016 році за медичною допомогою (а.с. 37-38).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При вирішенні питання щодо можливості зміни розміру аліментів судом також враховується, що відповідно до норм Сімейного кодексу України розмір аліментів у будь-якому випадку не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз досліджених судом доказів не вказує про наявність підстав для збільшення розміру аліментів з огляду на наступне.

Довідка про те, що дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський клінічний шкірно-венерологічний центр Івано-Франківської обласної ради» з 06 травня 2015 року (а.с. 16) свідчить про те, що на момент прийняття рішення судом про стягнення аліментів донька вже мала таке захворювання (а.с. 16).

Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 31) підтверджують те, що з 2017 року по 2020 рік позивач ОСОБА_2 була офіційно працевлаштована та отримувала заробітну плату як на момент прийняття судом рішення про стягнення аліментів, так і після прийняття цього рішення. Крім того, дані відомості потребують уточнення у джерел доходів, як зазначено у самій довідці (а.с. 31).

Стан здоров я відповідача не змінився, оскільки відповідачем надані документи про лікування у 2016 році (а.с. 37-38).

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивачем не надано жодних належних та допустимих, достовірних та достатніх доказів про зміну свого матеріального або сімейного стану, зміну матеріального або сімейного стану відповідача, так само не доведено погіршення або поліпшення свого здоров`я, здоров`я відповідача та здоров я дітей.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи те, що дослідженими у справі доказами не встановлені підстави, передбачені статтею 192 Сімейного кодексу України, для зміни розміру аліментів, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 141, 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 березня 2021 року.

Повний текст рішення складений 18 березня 2021 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Мелещенко Л.В.