22.03.2021 Справа № 756/8732/19
Унікальний №756/8732/19
Провадження №2/756/491/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Парфенчик К.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 379 грн. 63 коп. безпідставно отриманих коштів нарахованої допомоги по безробіттю.

Свої вимоги обґрунтовували, тим що 30.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, із заявою про надання їй статусу безробітної.

На підставі поданих документів з моменту звернення до служби зайнятості, тобто з 30.09.2015 року ОСОБА_1 надано статус безробітної, а з 30.10.2015 року призначено допомогу та розпочато виплату допомоги по безробіттю.

20.11.2015 року за заявою ОСОБА_1 виплату допомоги по безробіттю припинено у зв`язку з відмовою останньою від послуг служби зайнятості.

При цьому, 07.12.2015 року на підставі звірки ДПА, були виявлені порушення умов перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітної в Оболонському районному центрі зайнятості, а саме з`ясовано подання останньою недостовірних даних та документів про останнє місце роботи та підстави звільнення.

Згідно висновків Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №534 від 07.12.2015 року ОСОБА_1 являлася засновником, керівником, та головою ліквідаційної комісії приватного підприємства «Аудиторська фірма «Мир Аудиту» в період перебування на обліку в центрі зайнятості, а отже не мала права на отримання статусу безробітного.

За твердженням позивача, у зв`язку з умисним приховуванням ОСОБА_1 відомостей про своє останнє місце роботи Оболонським районним центром зайнятості видано Наказ від 21.12.2015 року за №351 про стягнення з останньої суми безпідставно виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю за період з 30.10.2015 року по 20.11.2015 року у розмірі 379 грн. 63 грн.

Оскільки ОСОБА_1 в досудовому порядку коштів не повернула, це й стало підставою для даного позову.

09.01.2020 року відповідач через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву у якому вказувала, що не отримувала від Київського міського центру зайнятості повідомлень про необхідність відшкодування вартості отриманого матеріального забезпечення, вказує, що підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення не її, більше того зазначає, що не здійснювала свідомого та умисного приховування відомостей чи їх фальсифікацію, при цьому надала належний пакет документів який містив усі дані про останнє місце роботи та підстави звільнення, який був прийнятий і опрацьований компетентним працівником центру. Крім того відповідач зазначила, що на даний час добровільно сплатила суму заборгованості у розмірі 379,70, що підтверджує платіжним дорученням від 07.11.2019 року.

Згідно відповіді на відзив позивач стверджує, що при зверненні із заявою про надання статусу безробітної до Оболонського районного центру зайнятості ОСОБА_1 надала трудову книжку з останнім записом 29.09.2015 року про звільнення її з посади у ПП «Аудиторська фірма «Мир Аудиту», який здійснений нею самостійно. При цьому, навіть враховуючи наявність наказу про звільнення та запису в трудовій книжці про звільнення, особа вважається керівником, підписантом та головою ліквідаційної комісії підприємства до моменту внесення відомостей про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру, а отже продовжує бути зайнятою особою, тому не може мати статусу безробітної та отримувати матеріальну допомогу по безробіттю. Таким чином, на переконання позивача ОСОБА_1 надала недостовірні дані задля отримання статусу безробітної та виплати їй допомоги.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву у якій простять розглядати справу за їхньої відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду відзив на позов з підтвердженням добровільної оплати суми переплати.

З огляду на подані заяви, суд вважає можливим розгляд справи та ухвалення рішення за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.

30.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 1 ч.1 ст. 43 вказаного Закону, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Із матеріалів справи вбачається, що з 30.09.2015 року ОСОБА_1 надано статус безробітної, а з 30.10.2015 року призначено допомогу та розпочато виплату допомоги по безробіттю.

20.11.2015 року за заявою ОСОБА_1 останній припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості.

За твердженням представника позивача, 07.12.2015 року завдяки звірці з ДПА, були виявлені порушення умов перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітної в Оболонському районному центрі зайнятості, а саме встановлено подання нею недостовірних даних та документів про місце та підстави звільнення з останнього місця роботи.

Згідно висновків Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №534 від 07.12.2015 року ОСОБА_1 являється засновником, керівником, та головою ліквідаційної комісії у приватного підприємства «Аудиторська фірма «Мир Аудиту» та в період перебування на обліку РЦЗ ОСОБА_1 була зайнятою особою і не мала права на отримання статусу безробітного.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Статус безробітного надається особам, які зазначені у ч.1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення".

Для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного, пред`являє документи, визначені в Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 року №792.

У відповідності Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу особі, яка пред`явила документи, зазначені в пункті 4 цього Порядку, кар`єрний радник забезпечуватиме її супровід та організацію надання послуг.

Для прийняття рішення про надання статусу безробітного кар`єрний радник вносить відомості з документів, зазначених у пунктах 17-19 цього Порядку, до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та аналізує персональну картку особи, яка шукає роботу.

Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного.

З рішенням про надання (відмову в наданні) статусу безробітного, визначення розміру і строку виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, відкладення, скорочення тривалості та припинення виплати такого забезпечення особа ознайомлюється під час відвідування кар`єрного радника, про що ставить підпис у відповідному додатку до персональної картки.

З матеріалів справи вбачається, що в таблиці, яка заповнена спеціалістом центру зайнятості саме при отриманні первинних документів від заявниці відображено відомості про роботу, посаду та дату звільнення з приватного підприємства «Аудиторська фірма «Мир Аудиту».

Таким чином твердження позивача про те, що ОСОБА_1 зловживаючи, свідомо подала недостовірні дані чи приховала відомості задля отримання статусу безробітної та виплати їй допомоги, які з`ясовані лише на підставі перевірки та розслідування спростовується матеріалами справи, оскільки подані документи не позбавляли можливості компетентних працівників центру здійснити перевірку їх відомостей на стадії прийняття рішення про надання статусу безробітної та призначення допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положеннями ст. 1215 ЦК України, передбачено, що підставами за яких безпідставно набуте майном не підлягає поверненню, крім іншого є заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплату проведено фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз наведених норм закону та ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» свідчить, що надміру сплачені, безпідставно нараховані суми допомоги по безробіттю можуть бути утримані за умови зловживань з боку заявника або умисного подання недостовірних даних.

У відповідності до п.18. ч.2 ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань мають право звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Таким чином, центр зайнятості мав постійний доступ до індивідуальних відомостей про застраховану особу і в будь-який момент мав змогу їх звірити з базою даних центрального органу виконавчої влади.

З огляду на наведене, суд не вбачає недобросовісності та зловживань набувача ОСОБА_1 або подання недостовірних даних для безвідмовного отримання статусу безробітної.

При цьому, згідно квитанції від 07.11.2019 року №19 ОСОБА_1 добровільно сплатила спірну суму переплати у розмірі 379,70 грн. на рахунок Київського міського центру зайнятості.

Згідно довідки Київського міського центру зайнятості зміна реквізитів позивача відбулася лише з 01.01.2020 року.

За таких обставин, враховуючи дату операції по добровільному перерахунку коштів ОСОБА_1 та призначення платежу, твердження позивача про неотримання вказаних коштів у зв`язку зі зміною банківських реквізитів Київського міського центру зайнятості судом не приймається до уваги.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 1, 22, 40, 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 року №792, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позовної заяви Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.03.2021 року.

Суддя А.В. Шевчук