Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3218/20
Номер провадження2/711/494/21
РІШЕННЯ
05 березня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді:Казидуб О.Г.
при секретарі: Зайцевій О.І.
представника позивача адвоката: Різника Ю.С.
відповідача: ОСОБА_2
представника відповідача адвоката: Чорноіваненка Д.О.
третьої особи: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,ПрАТ СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої залиттям квартири ,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,ПрАТ СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої залиттям квартири. Свої позовні вимоги мотивує тим ,що він ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 ,що підтверджується свідоцтвом про право власності на 41/100 частини квартири,виданим відділом обліку та приватизації виконавчого комітету Придніпровської районної ради від 26.01.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» від 29.01.2009 року. Власникои 59/100 частини квартири є ОСОБА_5 , яка зареєстрована в спірній квартирі та з 2013 року в ній не проживає.Її знаходження/проживання йому невідоме. Відповідач ОСОБА_2 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 .Відповідач неодноразово заливав його квартиру. Чергове залиття сталось 15.02.2020 року належної йому квартири. Після повернення з шпиталю він виявив,що залито стелю та стіни в приміщенні вбиральні та ванної.Крім того,стелі ванної впродовж 2018-2019 років тріщини перекриття на стелі. Тричі працювали аварійні бригади(хламом забитий був стояк ,наполовину була заповнена водою ванна).До того ж на першому поверсі була затоплена стеля й пошкоджена проводка,внаслідок чого ОСОБА_6 , власник квартири АДРЕСА_3 в даному будинку, з`їхав продавши свою квартиру. Про факт залиття було складено акт від 27.02.2020 року за участю мешканців квартири АДРЕСА_4 та майстра ТОВ «Українська компанія «нова якість» Дільниця 4 ОСОБА_7 затверджений директором ТОВ « Українська компанія «Нова якість». Проте,визначити причину залиття залиття майстру ТОВ`Українська компанія «Нова якість» на даному етапі не вдалося,тому він вважає за необхідне подати клопотання про проведення судово будівельно-технічної експертизи.Оскільки в грошовому еквіваленті розмір завданої матеріальної шкоди ОСОБА_2 до проведення будівельно-технічної експертизи визначити неможливо,тому ціну позову буде уточнено пізніше.
Ухвалою суду від 18.05.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи.
26.06.20р. надійшов відзив (арк.спр.53-57) від відповідача ОСОБА_2 , в якому він зазначає, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 у власній трикімнатній квартирі.З власницею квартири АДРЕСА_6 перебуває в дружніх стосунках. В період з січня по березень 2020 року він взагалі знаходився за кордоном та проживав постійно за місцем реєстрації,тому взагалі ніяк не міг затопити квартиру АДРЕСА_7 . Він познайомився з позивачем давно і певний час підтримував з ним доволі дружні стосунки.Він допомогав йому ,як і іншим жителям підїзду, в зв`язку з його похилим віком та всіляко підтримував його по сусідські.Коли у позивача перестав працювати акумулятор в автомобілі,він подарував йому новий.Після чого почав позивач натякати,що в нього в автівці старі гальмівні колодки.Він все частіше бачив,що відкрито зловживає їхніми стосунками,оскільки ці розмови дуже нагадували випрошування,тому він їх припинив.Приблизно років 5 назад ,в той час ,як він проживав в квартирі АДРЕСА_8 ,до них зайшов позивач і заявив ,що нібито він топить його ванну кімнату в квартирі АДРЕСА_7 .При цьому аварійну бригаду він не викликав,відповідно жодного акту про затоплення не складалося.Він був дуже здивований і відразу впустив його в квартиру,щоб він особисто переконався,що в квартирі АДРЕСА_8 сухо.Переконавшись ,що в нього сухо,він запропонував йому оглянути його квартиру.Коли зайшли до ванної кімнати,то побачив старі висохлі плями на стелі,на давність яких звернув його увагу.Також зайшли до туалетної кімнати і показав інші плями,розповівши що багато років його затопили попередні власника квартири .На даний час частину квартири АДРЕСА_7 придбала інша власниця і зробила ремонт у своїй частині квартири.Крім того йому відомо,що в приміщеннях квартири АДРЕСА_7 що перебувають у спільному користуванні,було зроблено деякі ремонтні роботи,зокрема замінені труби.Через ці та інші ремонтні роботи спільних у користуванні приміщень,як йому відомо,позивач винен певну суму грошей.Саме цим він пояснює те,що зараз позивач вигадав новий випадок затоплення,з метою отримання з нього компенсації,щоб було чим віддати борг.Як повідомила йому власниця квартири№5 ОСОБА_8 позивач весь час з початку року перебував вдома і нікуди не виїздив та до лютого 2020 року не було жодного інциденту про затоплення нею сусідів,в тому числі квартири АДРЕСА_7 .Крім того ,йому відомо ,що ОСОБА_8 застрахувала свою цивільну відповідальність за затоплення квартири в своїй страховій компанії і якби ці затоплення дійсно були,страхова компанія виплатила б компенсацію,відповідно до договору страхування.Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,завданої залиттям квартири ,у повному обсязі.Стягнути з ОСОБА_9 витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00грн.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, але в ході розгляду справи позивач відмовився від проведення будівельно-технічної експертизи, про що заявив під фіксацію технічними засобами та надав в судовому засіданні 05.03.2021 року заяву письмово. Також зазначив ,що найманий ремонтник ОСОБА_10 проти законно зробив ремонт кімнати і кухні та стелі і стін ванни і туалету.Зараз затоплення не видно,тріщин і потьоків нема, побілено,покрашено і заклеєно догорогими матеріалами та багетом. В зв`язку з затопленням він не міг отримати реабеліаційне лікування ні в лікарні,ні в шпиталі.Відповідач грубо, лживо оббріхував його, намагаючись дискредитувати. Зараз він позбавлений творчо працювати по замовленням в поважному віці.
Представник позивача адвокат Різник Ю.С. в судовому засіданні підтримав думку позивача та суду пояснив ,що в його віці є труднощі в тому що в нього є певна робота, а в звязку з залиттям він повинен був перебувати в квартирі, а не працювати творчо та не міг відлучитися на лікування.Щодо проведення експертизи зазначив, що, на його думку, суд не сприяв тій чи іншій стороні в проведені чи не проведені експертизи. Суд сприяв сторонам повноцінно. В експертизі повинно бути зазначено на виконання якої справи повинна призначатися експертиза. Щодо судових витрат просив суд звернути увагу на те, що ЦПК зверта увагу на матеріальне становище сторони. Позивач є інвалідом першої групи. Сторона, якрю заявляно відшкодування судових витрат повинна надати попередній розрахунок, акт виконаних робіт, на виконання якого договору здійснена така виплата. Представником відповідача не надані такі докази на підтвердження таких витрат.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у відзиві та підтримав думку адвоката Чорноіваненко Д.О..
Представник відповідача адвокат Чорноіваненко Д.О. в судовому засіданні суду пояснив ,що з урахуванням позовної заяви та поданих доказів, обставини що наведені, вбачається, що ті обставини які стосуються залиття не підтверджуються належними та допустимими доказими.. Необізнаність позивача з нормами ЦПК не можуть бути поставленим суду в вину , що він не призначив експертизу. Ніхто не заважав позивачу провести експертизу до подачі позову і визначити суму збитків, а не ставити суд в заручники призначення експертизи. Суд задовольнив клопотання про виклик свідка але жодин свідок не був допитаний у звязку з їх не явкою, а ті пояснення що надав свідок ОСОБА_11 не можуть братись до уваги. В цілому позов є не обгрунтованим та безпідставним. Щодо моральної шкоди зазначив, що врна є не доведеною (ні розмір, ні обставини), експертиза проведена не була, а тому, позов взагалом не підлягає до задоволення.Просив суд стягнути з позивача витрати на правову допомогу, в разі відмови позивачу в задоволенні позову.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання засідання не з`явилася ,хоч і була належним чином повідомлена про час,місце ,дату розгляду справи,причини неявки невідомі.
Третя особа - представник ПРАТ СК «Універсальна» в судове засідання не з`явився ,хоч і був належним чином повідомлений, про час, місце, дату розгляду справи,причини неявки невідомі.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засданні пояснила , що від ді йпозивача страждають всі сусіди в під`їзді. Вона є власницею квартири АДРЕСА_2 . Дану квартиру вона придбала в 2004 році. Позивач запросив її до квартири і вихвалявся тим, що її попередники його завжди затоплювали і він забив цвяхи до труби та якщо вона буде кидати туди свої тряпки і «жіночі приналежності», то буде затоплювати сама себе. Плями там були ще на протязі багатьох років. Він їй особисто показував їх.
Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Різник Ю.С., відповідача ОСОБА_2 ,представника відповідача адвоката Чорноліваненко Д.О.,третю особу ОСОБА_3 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини,суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.
Судом встановлено ,що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 ,що підтверджується свідоцтвом про право власності на 41/100 частини квартири, виданим відділом обліку та приватизації виконавчого комітету Придніпровської районної ради від 26.01.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно,виданим Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» від 29.01.2009 року. Власником 59/100 частини квартири є ОСОБА_4 , як вбачається з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк.спр.225).
Як вбачається з акту ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» дільниця 4», про залиття, аварію, що трапипилась на системі центрального опалення,гарячого/холодного водопостачання,водовідведення від 27.02.2020 року у складі представників ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» дільниця майстра ОСОБА_7 , мешканців кв.3 ОСОБА_1 та кв. НОМЕР_1 ОСОБА_3 по АДРЕСА_9 трапилось залиття, аварія на системі опалення, гарячого/холодного водопостачання, водовідведення. З пояснення мешканця кв.3 ОСОБА_1 від 15.02.2020 року вбачається, що після повернення додому він виявив залиту стелю та стіни в приміщенні вбиральні (стіни та стелю клейове фарбування) та замінений стояк ХВП в приміщенні ванни,через перекриття розташованого кв.5. Приміщення ванни(стелю) залиття відбулося 2018-19р..З пояснення мешканців кв. ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 5 років тому, мешканець кв.3 звернувся стосовно залиття приміщення ванни,обстежили стелю ванни виявили сухі старі плями.Заміну стояка ХВП проводили в 2018 році при погодженні з власником квартири 3.Причиною залиття, аварії, що трапилось на системі опалення,гарячого/холодного водопостачання,водовідведення, на даний час визначити причину залиття не можливо. Висновки та рекомендації комісії знайти компромісне рішення,про що всі в акті розписались.
Згідно ч.2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне , електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
Згідно п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`власники квартир багатоповерхових будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементі його зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення, які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців, передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремій приватизації не підлягають.
У Рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 дано роз`яснення, що допоміжні приміщення, технічне обладнання стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом свідоцтвом про право власності на квартиру.
Громадяни в результаті приватизації квартири стали співвласниками допоміжних приміщень, технічного обладнання та елементів будинку на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно п. 4 ст.319 та ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Тому виключно власники квартир є власниками всіх інженерних мереж багатоповерхового будинку, повинні утримувати належне їм майно і відповідно нести відповідальність за завдану шкоду.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повиннім ати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв`язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає.
Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (форма якого затверджено в додатку №4). Огляд квартири проводиться комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання та затверджується начальником організації, яка обслуговує будинок. Форма і зміст акту передбачено Правилами і повинен містити наступне: дата складання акту, прізвища, ініціали та займані посади членів комісії, прізвище, ім`я, по-батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди, адреса, форма власності квартири, яку було залито, прізвище, ім`я, по-батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття, адреса, форма власності квартири того, з вини кого сталося залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість, висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття, підписи членів комісії, підписи ознайомлених мешканців квартир.
Проте, відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року N 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» вбачається, що присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовились з таких-то причин).
Окрім цього, в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У разі, якщо присутні не усі члени комісії, або якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. Іншого належно оформленого акту сторонами до суду не надано.
З матеріалів справи вбачається, що акт залиття житлового приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська компанія`Нова якість`Дільниця 4» від 27.02.2020 року вказаним вище вимогам не відповідає, прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття визначити неможливо затоплення відбулося 2018-2019 роки,крім того в даному акті є дописи власноручні позивача ,що не заперечував він в судовому засіданні(а саме причиною залиття ОСОБА_1 дописано з 3 го поверху) та висновки та рекомендації комісії ОСОБА_1 дописано (на підставі причин затоплення і пошкодження стану ванної і туалету в лютому 2020 року і ОСОБА_1 підпис).
Судом було зроблено запит до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська компанія «Нова якість» Дільниця 4» про направлення належним чином завіреного акту. До суду надійшла відповідь - акт від 27.02.2020 року аналогічний з дописами позивача. Також відповідачем (арк.спр.68) було надано копію акту від 27.02.2020р. без допису в акті позивача,але оригіналу акту суду не надано. А тому, з вищенаведених підстав, даний доказ (акт комісії від 27.02.2020 року ) не може бути прийнятий судом як належний та допустимий. Тому даний акт суд оцінює критично.
Також ОСОБА_1 20.02.20р. звертався з заявою скаргою до ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця №4» щодо затоплення квартири та відшкодування збитків. Ллистом від 10.03.20р. №953/4 позивача було повідомлено , що стосовно фактів викладенних у зверненні та на підставі обстеження приміщень квартири оформлено акт, який отримав особисто та про відшкодування збитків ,має право звернутись до суду(арк.спр.106).
Також, позивач надав копію путівки С№001191 ДП «Південь-Курорт-Сервіс» Санаторій «Орізон» з 12.10.2019 року по 15.11.2019 року (арк.спр.204). Але, як вбачається з копії путівки, то позивач перебував на лікуванні в інший період року, коли на його думку, відбулося затоплення квартири.
У відповідності до ч.1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. За ч.1 ст. 106 ЦПК України у позивача є право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Оскільки позивачем не надано експертного висновку разом із позовною заявою та не наведено причин, які б були перепоною для проведення експертизи у позасудовому порядку, в квартирі встановлено, що проведено ремонт та позивач відмовився від проведененя експертизи ,а тому підстав для призначення експертизи не має.
Також з відповіді КП «Придніпровська СУБ» (арк.спр.61 -64) від 16.06.2020 року вих.№70 вбачається, що у КП «Придніпровська СУБ» відсутні будь-які дані щодо залиття квартири АДРЕСА_7 . На службу «15-05» були звернення від власника квартири АДРЕСА_7 від 12.10.2018 року (про засмічення каналізації по стояку), від 09.12.2018 року (про засмічення каналізації по стояку), однак жодного виклику щодо залиття не було.
Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживав на той час в квартирі АДРЕСА_8 і у вказаний період часу і ніяк фактично не міг затопити квартиру АДРЕСА_7 ,але з позовними вимогами позивач звернувся до суду саме до ОСОБА_2 . Крім того, як вбачається з фотогкарток квартири (арк.спр.162-169) та його заперечень новий співвласник квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_4 нещодавно провела ремонт та заміну труб, а ОСОБА_3 в квартирі 5 зробила ремонт ще в 2018-2019 роках. Крім того власник квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_3 кожного року страхується від затоплень ПрАТ «СК Універсальна» (арк.спр.72-74), тому, жодних проблем не було би виплатити страховку, але ніяких повідомлень про затоплення не було і до страхової компанії ніколи ніхто не звертався за ці роки.
Згідно ч.6 статті 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов`язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.
Досліджені в судовому засіданні докази не дають змогу зробити достовірний висновок що затоплення квартири позивача ОСОБА_1 сталося саме з вини відповідача та про наявний причинно-наслідковий зв`язок між затопленням квартири позивача та діями відповідача.
В судовому засіданні судом було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про допит свідків (арк.спр.108),позивач зобов`язувався забезпечити явку даних свідків до судового засідання,але з невідомих суду причин свідки жодного разу в судове засідання не з`явилися . Пояснення свідка, які надійшли до суду від ОСОБА_11 , суд не бере до уваги,оскільки, даний свідок надав письмові пояснення, не в судовому засіданні та без приведення його до присяги.
Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували його моральні переживання, а також будь-яких доказів щодо порушення нормальних життєвих стосунків, пов`язаних саме з залиттям квартири та не надав позивач жодного доказу на підтвердження причинного зв`язку між погіршенням стану свого здоров`я та протиправними діями відповідача.
Висновок з історії хвороби №103 Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної лікарні» (арк.спр.99),що ОСОБА_1 проходив лікування в терапевтичному відділенні з 28.01.200. по 13.02.2020 року та виписка із медичної картки стаціонарного ,що ОСОБА_1 проходив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Друга Черкаська міська лікарня відновного лікування» з 06.07.2020 року по 21.07.2020 року (арк.спр.104) не може бути доказом завдання позивачу моральної шкоди, оскільки, не знаходиться в причинному зв`язку між погіршенням стану здоров`я позивача та протиправними діями відповідача.
Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не наведено обґрунтованих та належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог, що залиття його квартири сталося з вини відповідача, між завданою шкодою та діями відповідачів є причинний зв`язок і в зв`язку з цим було пошкоджено його майно та завдана матеріальна та моральна шкода.
За таких обставин суд приходить до висновку ,що позов ОСОБА_1 є безпідставний, необґрунтований та не доведений , а тому не підлягає до задоволення.
Відносно судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1-ої групи, що стверджується Довідкою до акту огляду медико соціальною експертною комісією,Серія 12 ААБ №773409 і відповідно він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
А тому, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що судовий збір слід віднести за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленомузакономпорядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем не надано:
-свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю;
-опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами та витрати, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи, складений відповідачем ;
- акт прийому передачі наданих послуг , відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв та оплатив , а адвокат Червоноіваненко Д.О. надав послуги.
Відповідно до положень ст. 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.
Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Суд зазначає, що вимогами ЦПК не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.
Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року по справі № 727/4597/19.
А тому, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було подано належних доказів оплати праці адвоката (гонорару), тобто, не повністю документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу, а тому, відповідачу також необхідно відмовити у витратах на правничу допомогу.
На підставі наведеного, ст. 23, 319, 369, 382, 1166, 1167, ЦК України ст.ст. ст. ст. 4, 11, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-266, 273 ЦПК України,суд, -
В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ПрАТ СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої залиттям квартири в і д м о в и т и.
В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 правничої допомоги в розмірі 8000грн.00коп. відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 16.03.2021 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб