Справа № 362/3506/20
Провадження № 2/362/594/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

з участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.11.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», укладений кредитний договір № 630049795 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у у вигляді кредитної відновлювальної лінії розмірі 75000,00 гривень.

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа- Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 630049795 від 07.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» укладений договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 630049795 від 07.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

16.01.2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 630049795 від 07.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 143606,81 грн., судовий збір в розмірі 2154,10 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн.

14.07.2020 року ухвалою суду з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні.

Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши до суду відзив на позов, в задоволенні позову просив відмовити через недоведеність позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.11.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», укладений кредитний договір № 630049795 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у у вигляді кредитної відновлювальної лінії розмірі 75000,00 гривень.

Позивач зазначає, що ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 21.06.2016 уклали договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 630049795 від 07.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

До позову доданий витяг з договору факторингу від 21.06.2016 на одному аркуші, з якого не вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги саме за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Реєстр боржників з переліком їх особистих даних та розміром грошових зобов`язань, який містив би інформацію про відповідача, не надано.

Також позивач зазначає, що 26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» укладений договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500947505 від 17.06.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

До позову додана копія договору факторингу від 26.12.2018, але реєстр боржників з переліком їх особистих даних та розміром грошових зобов`язань, який містив би інформацію про відповідача, не надано.

Між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» 16.01.2019 укладений договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 630049795 від 07.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем, про що свідчить витяг із додатку № 1 до договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч. ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів переходу до позивача права вимоги за спірним кредитним договором суду не надано, оскільки в матеріалах справи відсутній договір відступлення права вимоги, відповідно до якої до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Діюче законодавство встановлює обов`язковість наявності доказів прав нового кредитора у зобов`язанні та вимоги до оформлення первинних документів, що підтверджують їх передачу від первісного кредитора до нового кредитора. Первісний кредитор повинен передати новому документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Однак, ця обставина має бути підтверджена належними, достатніми та достовірними доказами.

Судом встановлено, що Акти приймання передачі прав вимоги, саме за кредитним договором № 630049795 від 07.11.2013 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА», ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал», які б містили всі необхідні реквізити офіційного документу, підписаний обома сторонами суду не надано.

Оскільки доказів на підписання та укладення актів між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА», ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» про перехід прав вимоги, відповідно до умов кредитного договору № 630049795 від 07.11.2013 року, не надано, суд приходить до висновку, що перехід прав вимоги за умовами зазначеного договору не відбувся.

Обґрунтуванням вимог заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором, позивач обґрунтовує виключно договорами відступлення прав вимог та розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про внесення відповідачем платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 2.1.1 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України» від 30.12.1998 № 566, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, ТОВ «Вердикт Капітал» не надало суду первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та інше), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Керуючись ст. ст. 526, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя М.М. Ковбель