Провадження № 2/643/195/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

18.02.2021

18 лютого 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому зазначає, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком позивача. З 13.09.1979 по 05.01.2000 батько перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , сумісних дітей не мали, ОСОБА_4 мала сина від першого шлюбу ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилась спадщина на 64/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Батько постійно проживав у вказаному житловому будинку, де був і зареєстрованим, тому фактично прийняв спадщину після смерті дружини, однак оформити спадщину не вдалося, т.я. ОСОБА_2 не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Рішенням Московського районного суду м. Харкові від 05.05.2009 за ОСОБА_3 визнано право власності на 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . Проте, сином ОСОБА_4 ОСОБА_2 такі не подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері, а тому ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після померлої дружини у розмірі 64/100 частини будинку. 29.05.2009 батк4ом позивача ОСОБА_3 складено нотаріально посвідчений заповіт, яким заповів позивачу ОСОБА_1 все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, в тому числі і усі належні йому на праві власності 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Оскілки позивач постійно проживала зі своїм батьком та прийняла спадщину фактично, тому не подавала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Оскілки батько за життя не встиг оформити правовстановлюючі документи на 64/100 частини будинку, позивача позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину та його державну реєстрацію.

Від представника позивача надійшла заява, якою останній просить розглянути справу за відсутністю позивача та його представника, вимоги позову підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити, не заперечують щодо постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю не надав, відзив проти позову або заперечення до суду не надійшли, тому суд, зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 281 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Так, із копії повторного свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 30.08.2000, актовий запис №47 вбачається, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Такі обставини підтверджено копіями повторного свідоцтва про народження, повторного свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 03.10.2019, актовий запис № 13 (а.с.15,90).

Далі, встановлено, що 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інші 32/100 частини вказаного вище житлового будинку з надвірними будівлями залишено відкритими.

Такі обставини підтверджено копіями Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.07.2009, рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.05.2009 (а.с.16,17).

Встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрованим та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із відомостей будинкової книзі (а.с.28-35).

Відповідно до положень ст. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (01.01.2004), зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини, що виникли до набрання цим Кодексом чинності, суд застосовує положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 525, 527 та 529 ЦК України (у редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. До числа спадкоємців першої черги належать діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Місцем відкриття спадщини визначається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно не відомо, - місцем знаходження майна або його основної частки (ст. 526 ЦК України).

Отже, встановлене вище свідчить, що після смерті дружини ОСОБА_3 ОСОБА_4 та залишеною відкритою 32/100 частини спадкового майна після смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 при відсутності відомостей про звернення спадкоємця ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 , ОСОБА_3 фактично прийняв 32/100 частини спадкового майна у вигляді спірного житлового будинку.

Спадщина відривається внаслідок смерті особи або про оголошення її померлої. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 46, 1220, 1221 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із положень ст. 1268 ЦК України випливає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із копій довідки загального відділу адміністрації Київського району Харківської міської ради №В-З-89 від 17.12.2020 та акту №73 від 17.12.2020 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживала з померлим ОСОБА_3 на момент смерті останнього 08.09.2012 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.115,116).

Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що станом на 13.12.2019 після смерті ОСОБА_3 у Спадковому реєстру інформація відсутня (а.с.95).

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Далі, згідно заповіту від 29.05.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Федоненко Н.О., зареєстрованого за №1627, ОСОБА_3 зробив розпорядження, що все його майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті, в отому числі і усі належні йому на праві власності 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , заповів своєї дочці ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини, встановлені факти та надані докази, суд вважає, що вимоги позову позивачем доведені і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 83, 258, 259, 263-268, 280-286 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 64/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири)грн.,80коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Відомості, щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя