ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1117/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АННЕСІ" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АННЕСІ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Фінансова компанія" АННЕСІ") звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.10.2017 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "Галицька" та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1

11.11.2017 о 05 год. 52 хв. громадянка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 на парковій дорозі в м. Києві, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП завдано матеріальних збитків двом автомобілям.

Крім того, 11.11.2017 о 07 год. 35 хв., громадянка ОСОБА_1 керувала автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Визволителів, 6 в м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку у лікаря нарколога. Водій ОСОБА_1 порушила п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду від 06.12.2017 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП України.

Потерпіла особа, власник транспортного засобу марки «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» із заявою про страхове відшкодування.

Згідно страхового акту № ГСК0М та Протоколу узгодження розміру страхового відшкодування від 15.02.2018 сума страхового відшкодування, склала 16 780,00 грн.

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Галицька" здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому власнику автомобіля «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 в розмірі 16780,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10915 від 02.03.2018.

20.09.2019 між ПрАТ «СК «Галицька» (Первісний кредитор/Клієнт) та ТОВ «ФК «АННЕСІ» (далі - Новий кредитор/Фактор) укладено Договір факторингу № 20.12.19-Ф/1 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого Клієнт/Первісний кредитор відступає (передає), а Фактор/Новий кредитор отримує право грошової вимоги у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Реєстрі боржників № 1 (Додатку №1) до Договору. В тому числі, Фактор/Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків за Договором у формі Полісу № АК/3853192 від 25.10.2017 (пункт 34 Додатку №1 до Договору).

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу.

24.12.2019 року відповідачу було повідомлено про відступлення права вимоги вих. № АК/3853192 від 20.12.2019, про що свідчить фіскальний чек від 24.12.2019 (відстеження рекомендованого листа 942).

В зв`язку з тим, що відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку, позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом, за вимогами якого просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 16780,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 8644,50 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2020 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідач у встановлений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не надала.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2017 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "Галицька" та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1 .

11.11.2017 о 05 год. 52 хв. громадянка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 на парковій дорозі в м. Києві, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП завдано матеріальних збитків двом автомобілям.

Крім того, 11.11.2017 о 07 год. 35 хв., громадянка ОСОБА_1 керувала автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Визволителів, 6 в м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку у лікаря нарколога. Водій ОСОБА_1 порушила п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду від 06.12.2017 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП України.Вказана постанова набрала законної сили.

Згідно з ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На підставі договору страхування транспортного засобу АК/3853192 від 25.10.2017, заяви страхувальника, розрахунку суми страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу та страхового акту ГСК0М від 15.02.2018, ПрАТ «СК «Галицька» виплатило страхове відшкодування на користь власника автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 в розмірі 16780,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10915 від 02.03.2018.

За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

20.09.2019 між ПрАТ «СК «Галицька» (Первісний кредитор/Клієнт) та ТОВ «ФК «АННЕСІ» (далі - Новий кредитор/Фактор) укладено Договір факторингу № 20.12.19-Ф/1 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого Клієнт/Первісний кредитор відступає (передає), а Фактор/Новий кредитор отримує право грошової вимоги у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Реєстрі боржників № 1 (Додатку №1) до Договору. В тому числі, Фактор/Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків за Договором у формі Полісу № АК/3853192 від 25.10.2017 (пункт 34 Додатку №1 до Договору).

Таким чином до позивача перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення страхового відкодування.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Так, підготовка до розгляду справи, збір доказів здійснювалось адвокатом Самойленком П.М. відповідно до Договору про надання правової допомоги від 20.12.2019 № 2.

З зазначених документів, долучених до матеріали справи, вбачається, що позивачу в межах цивільної справи надавались наступні юридичні послуги: вивчення матеріалів страхової (регресної справи), формування правової позиції, написання позовної заяви, підготовка процесуальних документів для подання позову до суду.

В позовній заяві позивач просить стягнути витрати з оплати послуг надання правової допомоги в розмірі 8644,50 грн.

З матеріалів позову вбачається, що позивач на виконання умов договору про надання правової допомоги сплатив 8444,50 грн. на рахунок адвокатського об`єднання «Адвокатус», що підтверджується квитанцією №157 від 11.12.2020.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 7107,70 грн.

Однак, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, які полягають у підготовці заяв, клопотань та представництві інтересів позивача в Дарницькому суді в розмірі 1536,80 грн. задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судові засідання по справі не проводились, оскільки провадження було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а будь-які інші процесуальні дії в межах даної справи представником позивача не здійснювались.

На підставі викладеного та керуючись ст.1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 81, 82, 133, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АННЕСІ" (, місцезнаходження: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 42, кв. 109) заборгованість в порядку регресу у розмірі 16780,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 7107,70 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.