КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3913/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Колесника О.М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданою бездіяльністю органу державної влади,-

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади при виконанні виконавчого листа №2-1714 від 22 вересня 1998 року, виданого Жовтневим районним судом міста Запоріжжя.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на направлену електронною поштою заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із неможливістю з`явитися до суду.

Також зазначає, що коли її представник зв`явився до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, йому повідомлено про відсутність вільних залів, технічно забезпечених для проведення відеоконференцій. Про ці обставини ОСОБА_1 повідомила телефоном помічника судді та направила заяву про розгляд справи без її участі.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Позивач ОСОБА_1 , представник Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві направили заяви про розгляд справи без їх участі.

Інші учасники справи про причини неявки не повідомили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач була належним чином повідомлена про судові засідання, що були призначені на 10 лютого 2020 року та на 04 листопада 2020 року, проте в такі не з`явилась, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи убачається, що на 10 лютого 2020 року у справі було призначено чергове судове засідання.

Наводячи висновки про те, що ОСОБА_1 була повідомлена про зазначене судове засідання, суд першої інстанції вказав таке:

"Після судового засідання 27.05.2019 року ОСОБА_2 поставила свій підпис у розписці про те, що вона ознайомлена про дату наступного судового засідання, призначеного на 10.02.2020 року о 9-15 годин (а.с.181)."

Поряд з цим, відповідно до зазначеної розписки, в ній розписався ОСОБА_2 , що власне суд і процитував, проте ця особа є відповідачем у справі, не є і не може бути представником ОСОБА_1 у цьому судовому провадженні.

Розписка також містить підпис представника Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві.

Відтак вказана розписка не дає підстав для висновків, що позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про судове засідання, що мало відбутись 10 лютого 2020 року.

Доказів про виклик ОСОБА_1 в судове засідання на 10 лютого 2020 року матеріали справи не містять.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач не була належним чином повідомлена про судове засідання, яке мало відбутись 10 лютого 2020 року, відтак зазначене судове засідання неможливо враховувати для ознак повторності.

10 лютого 2020 року судове засідання відкладено на 04 листопада 2020 року.

Про судове засідання, призначене на 04 листопада 2020 року, ОСОБА_1 повідомлена належним чином, що убачається із даних зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення та заяви її представника - адвоката Клопкова С.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Згідно довідки від 04 листопада 2020 року, складеної секретарем судового засідання, убачається, що судове засідання в цей день о 09 год. 15 хв. в режимі відеоконференції не відбулось, оскільки відсутній зв`язок з Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя (а.с. 212).

Отже висновок суду першої інстанції про те, що позивач протягом тривалого часу між судовими засіданнями з 10 лютого 2020 року по 04 листопада 2020 року не цікавилась провадженням у її справі є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач була обізнана про призначене судове засідання в режимі відеоконференції, проте саме судом не забезпечено його проведення. Зазначене дає підстави для висновку, що судове засідання не відбулось з незалежних від позивача підстав, відтак не може мати наслідком залишення без розгляду позовних вимог, натомість апеляційний суд констатує, що відкладення судового розгляду на термін 8 місяців є таким, що не відповідає вимогам статті 210 ЦПК України і критеріям розумного строку розгляду справи.

З огляду на наведене вище, суд першої інстанції не мав законних підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Відповідно до статті 379 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова