ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2058/20 Номер провадження 22-ц/814/519/21Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року (повний текст рішення складено 21 грудня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як органу опіки та піклування, в якій просила визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що за час спільного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2020 року позивач і відповідач проживають окремо, спільна донька зареєстрована і проживає разом з ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків і постійно погрожує позивачу забрати дитину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в сумі 420,40 грн.

Повернуто позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 420,40 грн судового збору, сплаченого при поданні позову.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

У заяві представник позивача адвокат Чорнуха Ю.В. зазначила, що під час ухвалення рішення у справі суд вирішив питання розподілу між сторонами лише сплаченого судового збору, попри те, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, які відносяться до судових витрат.

Тому враховуючи задоволення позову, просила ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання судових витрат, а саме про стягнення з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чорнухи Ю.В. про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, задоволено частково.

Ухвалено додаткове судове рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Апеляційну скаргу на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року подала позивач ОСОБА_1 , в якій просить змінити оскаржуване рішення, стягнувши з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, пов`язану із поданням апеляційної скарги у розмірі 3000,00 грн.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права; порушенням принципів змагальності та диспозитивності.

Так, в апеляційній скарзі зазначено, що позов ОСОБА_1 у справі був задоволений у повному обсязі, а тому, відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, на відповідача мають бути покладені у повному обсязі судові витрати, у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Натомість суд, без відповідних клопотань від відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з власної ініціативи зменшив судові витрати, вишукуючи самостійно аргументи для такого зменшення. До того ж, на думку скаржника, оскаржуване судове рішення більше схоже на критику роботи адвоката, ніж на безсторонній і неупереджений розгляд доводів і доказів сторін щодо понесених судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому прохає суд апеляційної інстанції відмовити у повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року без змін.

Відповідачем зазначено, що він не заперечував проти визнання місця проживання дитини з матір`ю та не чинив перешкод під час розгляду даної справи. Вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що обсяг наданих послуг адвокатом в суді першої інстанції не відповідає критерію реальності таких витрат, встановленню їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності. Також зазначає, що адвокат Чорнуха Ю.В. є зацікавленою особою, адже є кумою позивача.

Тому, на його думку, суд першої інстанції надав належну оцінку наданим доказам та справедливо дійшов до висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Письмові пояснення

До суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення від представника позивача адвоката Чорнухи Ю.В., в яких вона зазначає, що відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не висловив жодного аргументу та не надав жодного доказу на підтвердження необґрунтованості витрат позивача на правову допомогу. Також представник зазначає, що позивач була змушена звернутися до суду у зв`язку з численними погрозами відповідача про відібрання ним дитини. До того ж, представник зазначає, що адвокат має право на отримання винагороди за здійснення ним представництва не залежно від того чи є клієнт цього адвоката його близькою чи рідною людиною.

Позиція учасників справи у суді апеляційної інстанції

У режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 адвокат Чорнуха Ю.В. підтримала вимоги апеляційної скарги, просила змінити оскаржуване рішення, стягнувши на користь позивача судові витрати у повному розмірі.

Відповідачем ОСОБА_2 разом з відзивом на апеляційну скаргу було подано заяву про розгляд справи без його участі. Заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в судове засідання не з`явились.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Встановлені обставини справи

Судом встановлено, що 25 травня 2020 року між ОСОБА_1 (клієнт) та ОСОБА_4 (представник) було укладено договір про надання правової допомоги, що підтверджується витягом з договору (а.с. 35). У вищевказаному витязі з договору зазначено, що вартість послуг з надання правової допомоги у суді першої інстанції становить 10000,00 грн.

Повноваження ОСОБА_4 підтверджуються ордером на надання правничої допомоги від 01 липня 2020 року серії ВІ №1014826 (а.с. 50) та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1051 від 30 вересня 2011 року, виданого на підставі рішення Полтавської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 вересня 2011 року №26 (а.с. 36).

До суду першої інстанції було подано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначені вчинені представником дії та тривалість їх виконання, а саме: консультація 1 год. 30 хв.; підготовка та направлення адвокатського запиту 1 год.; підготовка та направленням адвокатського запиту 1 год.; написання позовної заяви 7 год.; написання заяви про допит свідків 30 хв.; отримання ухвали 30 хв.; підготовка та подання заяви про надання висновку щодо визначення місця проживання дитини 3 год.; відвідування служби у справах дітей та отримання відповіді 1 год.; написання та подання заяви про усунення недоліків 2 год.; підготовка та направленням адвокатського запиту 1 год; підготовка та направленням адвокатського запиту 1 год.; отримання відповіді на адвокатський запит 1 год.; підготовка на направлення клопотання про долучення доказів 1 год. 30 хв.; підготовка на направлення клопотання про долучення доказів 1 год. (а.с. 85).

Також позивачем були надані до суду першої інстанції квитанції, які підтверджують часткову сплату витрат на професійну правничу допомогу, а саме: квитанція №5 від 15 червня 2020 року на суму 2000,00 грн (а.с. 1) та квитанція №1730-30-003/с від 30 червня 2020 року на суму 6000,00 грн (а.с. 84).

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем в позовній заяві зазначено попереднє визначення суми судових витрат в розмірі 10000,00 грн, а згодом на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн до суду першої інстанції були подані докази: копія витягу з договору про надання правової допомоги, ордер, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунок понесених витрат та квитанції про часткову оплату наданих юридичних послуг на загальну суму 8000,00 грн.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №154/1435/18-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Так, в апеляційній скарзі зазначено, що суд самостійно, за власною ініціативою зменшив витрати на правову допомогу. Однак дане твердження спростовується, адже з матеріалів справи вбачається, що 16 грудня 2020 року відповідачем до суду першої інстанції була подана письмова заява, в якій ОСОБА_2 заперечував проти стягнення з нього на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу, при цьому зазначивши, що вказана позивачем сума судових витрат є досить великою.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд першої інстанції, врахувавши заяву відповідача, та дослідивши докази, які були надані позивачем на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, дійшов до правильного висновку, що вказана сума витрат на правову допомогу є неспівмірною.

Слід врахувати, що відповідачем позов був визнаний до початку розгляду по суті, що ставить під сумнів критерій «реальності» витрат на професійну правничу допомогу(встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Враховуючи, що відповідачем подавалась до суду заява,в якій ОСОБА_2 заперечував проти стягнення з нього на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу; відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті та суд врахувавши доводи відповідача та оцінивши докази, які були подані до суду на підтвердження понесених витрат, дійшов до правильного висновку про неспівмірність таких витрат, тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який дослідивши подані до суду докази і встановивши фактичні обставини справи, прийшов до правильного по суті висновку щодо задоволення заяви частково.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко