Провадження № 2/522/2869/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання - Лисенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей Одеської міської ради, про невідкладне відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До суду 08.09.2020 року надійшов позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - служба у справах дітей Одеської міської ради, про невідкладне відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Згідно обґрунтування позову, на підставі клопотання служби у справах дітей Одеської міської ради від 21.08.2020 року № 07/8645, про невідкладене відібрання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 7660 від 19.08.2016 року, реєстрація - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області), було з`ясовано наступне.

На контролі служби у справах дітей Одеської міської ради перебуває питання соціального захисту прав та інтересів малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виховується батьками, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дитини - ОСОБА_2 , документів підтверджуючих особу не має, з її слів, втратила декілька років назад. Щодо поновлення чи втрати документів до відповідних органів не зверталась. Не працює, зловживає алкогольними напоями. Службою у справах дітей Одеської міської ради було зроблено запит в Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у відповідь надійшов Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 01.09.2020 року № 8, згідно якого паспорт гр. ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ в м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, 07 листопада, 2012 року. Батько дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ID паспорт № НОМЕР_3 , орган, що видав 5114, дата видачі 22.02.2019 рік, дата закінчення 22.02.2029 рік).

20.08.2020 року о 16:25 годині спеціалісту служби у справах дітей Одеської міської ради від інспектора ювенальної превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області стало відомо про те, що гр. ОСОБА_2 перебуває в неадекватному стані під дією алкогольних засобів, про що складено протокол адміністративного правопорушення від 20.08.2020 року та вдома залишилась її малолітня донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.08.2020 року, було встановлено, що проживання малолітньої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьками загрожує її життю та здоров`ю. З метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки дитини, малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було доставлено до КНП «Дитяча міська клінічна лікарня № 3» м. Одеса. На підставі клопотання служби у справах дітей Одеської міської ради від 21.08.2020 року № 07/8645, про невідкладене відібрання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано Розпорядження від 25.08.2020 року № 326. Згідно повідомлення КНП «Дитячої міської клінічної лікарні № 3» Одеської міської ради від 31.08.2020 року № 633, при огляді малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приймальному відділенні: стан дитини середньої тяжкості. Дитина не доглянута, речі брудні. Шкірні покриви бліді, множинні садини по всьому тілі: на лобі, в паховій ділянці, сідницях та нижніх кінцівках. Поставлений діагноз: Вірусна інфекція, неуточнена. Синдром жорстокого поводження з дитиною.

На підставі викладеного, беручи до уваги наявність обставин, які несуть загрозу життю та здоров`ю дитини, керуючись ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України, п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року», Положенням про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 р. № 1934-VІI, звернулись до суду з дійсним позовом.

Ухвалою суду від 10.09.2020 року позов був залишений без руху, недоліки позову були усунуті 18.09.2020 року. Суд очікував надходження до суду відповідей на запит суду щодо місця реєстрації відповідачів. Відповідь надійшла до суду 01.12.2020 року.

Матеріали позову суддя отримала 18.11.2020 року. Із 23.11.2020р. по 04.12.2020р. суддя перебувала на лікарняному, 10.12.2020р.- у відпустці.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному порядку з призначенням підготовчого засідання на 21.12.2020 року.

Через неявку сторін 21.12.2020 року, розгляд справи був відкладений на 18.01.2021 року.

У підготовче засідання, призначене на 18.01.2021 року, з`явилися представники органу опіки та піклування ПРА ОМР - Островська Л.Л., та служби у справах дітей ОМР - Косюра О.В., позов підтримали.

Також у підготовче засідання з`явилися відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позов не визнали, заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що роблять в квартирі ремонт після чого бажають забрати дітей та займатись вихованням своєї дитини.

Ухвалою суду від 18.01.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 15.03.2021 року.

У судовому засіданні 15.03.2021 року були присутні: представники органу опіки та піклування ПРА ОМР - Островська Л.Л., та служби у справах дітей ОМР - Косюра О.В., які позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Додатково зазначили, що дитини на підставі розпорядження ПРА ОМР від 25.08.2020 року була відібрана у відповідачів та поміщена до реабілітаційного центру, з цього часу батьки її не навідували. Представник служби у справах дітей ОМР посилався на те, що вони домовились із відповідачами про дату обстеження їх помешкання, проте у назначений день їм ніхто двері не відчинив та їм стало відомо, що відповідачі переїхали до батьків ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , де відповідач і зареєстрований). При цьому, помешкання, де проживала дитини, у жахливому стані та потребує ремонту, про що наявні відповідні фото, додані до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.08.2020 року.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, були сповіщені про час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзиву, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів, котрі про розгляд справи сповіщені належним чином.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 7660 від 19.08.2016 року, реєстрація - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області).

Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

На контролі служби у справах дітей Одеської міської ради перебуває питання соціального захисту прав та інтересів малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати дитини - ОСОБА_2 , документів підтверджуючих особу не має, з її слів, втратила декілька років назад. Щодо поновлення чи втрати документів до відповідних органів не зверталась. Не працює, зловживає алкогольними напоями.

Батько дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ID паспорт № НОМЕР_3 , орган, що видав 5114, дата видачі 22.02.2019 рік, дата закінчення 22.02.2029 рік).

20.08.2020 року о 16:25 годині спеціалісту служби у справах дітей Одеської міської ради від інспектора ювенальної превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області стало відомо про те, що гр. ОСОБА_2 перебуває в неадекватному стані під дією алкогольних засобів, про що складено протокол адміністративного правопорушення від 20.08.2020 року за ст. 184 КУпАП, та вдома залишилась її малолітня донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради від інспектора ювенальної превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, фахівцями центру соціальних служб Одеської міської ради було здійснено виїзд за адресою проживання родини ОСОБА_2 - ОСОБА_2 . За результатами комісійного виїзду було встановлено, що в кімнаті, кухні-коридорі значно порушені санітарно-гігієнічні умови, квартира потребує капітального ремонту, відсутнє газопостачання, дитина не має окремого спального ліжка, спить на брудній білизні, дитячі речі не в достатній кількості, низький рівень гігієни дитини у зв`язку з недоглядом та занедбаністю. ОСОБА_5 не розмовляє на рівні відповідно до її віку. У квартирі стійкий затхлий сморід, сирість, пліснява, батьки мають низький виховний потенціал, не займаються розвитком, вихованням своєї малолітньої доньки в повному обсязі та не в змозі задовольнити елементарні потреби дитини. Дитина не відвідує жодний дошкільний навчальний заклад.

Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.08.2020 року, було встановлено, що проживання малолітньої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьками загрожує її життю та здоров`ю.

Із метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки дитини, малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було доставлено до КНП «Дитяча міська клінічна лікарня № 3» м. Одеса.

На підставі клопотання служби у справах дітей Одеської міської ради від 21.08.2020 року № 07/8645, про невідкладене відібрання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано Розпорядження від 25.08.2020 року № 326.

Згідно повідомлення КНП «Дитячої міської клінічної лікарні № 3» Одеської міської ради від 31.08.2020 року № 633, при огляді малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приймальному відділенні: стан дитини середньої тяжкості. Дитина не доглянута, речі брудні. Шкірні покриви бліді, множинні садна по всьому тілі: на лобі, в паховій ділянці, сідницях та нижніх кінцівках. Поставлений діагноз: Вірусна інфекція, неуточнена. Синдром жорстокого поводження з дитиною.

При цьому суд враховує, що відповідачі в засіданні 18.01.2021р. заявили, що будуть проводити ремонт в квартирі та допустять працівників органу опіки та Служби у справах дітей ОМР до житла з метою перевірки умов проживання, проте згодом зі слів працівників опіки та Служби у визначений час відмовились надати доступ до житла та повідомили що вони змінили місце свого проживання, та не з`являлись на побачення з дитиною. Таким чином доказів створення дитині належних умов для її життя, розвитку та виховання відповідачі не надали.

Як убачається із матеріалів справи відповідачі не надали суду доказів відновлення становища задля виховання дитини в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості та не спростували зазначені позивачем обставини справи.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч.1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.4 ст.155 СК України - ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.2 ст.170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки зобов`язаний у семиденний строк подати до суду позов про позбавлення батьківських прав або про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Згідно ч.3 ст.170 СК України - якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції.

Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання дитини з відповідачами дійсно є небезпечними для її життя та здоров`я, оскільки відповідачі не здійснюють належного догляду за дитиною, а також з урахуванням встановлених під час судового засідання обставин, що підтверджують недбале поводження з дитиною, суд дійшов висновку про необхідність відібрання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 16 ЦК України, ст.. 170, 171 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43-44, 49, 64, 76 - 81, 82, 83, 89, 90, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Канатна, 134) як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 від 07.11.2012 року), ОСОБА_3 (паспорт ID НОМЕР_3 від 22.02.2019 року), третя особа - служба у справах дітей Одеської міської ради, (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Косівська, буд. 2-Д) про невідкладне відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Невідкладно відібрати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Тимчасово влаштувати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення.

Стягнути із ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 від 07.11.2012 року), ОСОБА_3 (паспорт ID НОМЕР_3 від 22.02.2019 року) на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Канатна, 134) судовий збір у рівних частках по 420, 40 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 19.03.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.