Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2558/20

номер провадження 2/695/557/21

16 березня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю:

секретаря - Біліченко С.В.

представника позивача - адвоката Прядки В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 22.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 850 про стягнення на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 19 791,00 грн.

Із вказаними діями приватного нотаріуса позивач категорично не погоджується вказуючи при цьому, що належних доказів безспірності грошових вимог відповідач нотаріусу не надав як і не надав жодних підтверджень направлення відповідних вимог позивачу про повернення зазначених коштів. За таких обставин нотаріус у встановленому законом порядку не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та належного дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст.. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Таким чином, на думку позивача, виконавчий напис № 850 від 22.02.2018 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню.

Позивач стверджує, що не отримував жодної вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, як і не отримував його копії, а тому про існування останнього не знав.

Разом із тим, 02.01.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 за місцем його роботи, що змусило позивача звернутися до суду із даним позовом.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 04.01.2021 року.

Представник відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання повторно не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи відповідач був належно повідомлений, що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа по справі: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна в судове засідання повторно не явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа по справі: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання повторно не з`явилась, однаке скерувала до суду клопотання у якому розгляд справи просила проводити за її відсутності та постановити рішення згідно норм чинного законодавства.

Представник позивача - адвокат Прядка В.М. в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав у повному обсязі та надав суду пояснення аналогічні поясненням, що викладені у позовній заяві.

За таких обставин, враховуючи повторну неявку представників відповідача, який був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, керуючись нормами ст.. 223 ЦПК України, суд вважає повторну неявку представника відповідача та третьої особи неповажною та вважає за можливе розгляд справи здійснювати за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії .

Як вбачається з виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., який зареєстрований в реєстрі за №850 від 22.02.2018 року, із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» належить стягнути 19791,01 грн., як борг за кредитним договором від 10.06.2014 року №GP-6442387 від 10.06.2014 року.

Судом встановлено, що на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження за №57930416, а також звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що стверджується відповідною постановою від 02.01.2019 року.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 3 Глави 16 Порядку встановлені умови вчинення виконавчого напису нотаріусом, зокрема передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

Суд зважає, що у виконавчому написі нотаріус здійснив розрахунок заборгованості визначивши тіло кредиту, проценти та комісії.

Однак матеріали справи не містять жодного розрахунку заборгованості по даній справі. Так відповідачем та третіми особами суду не було надано жодного підтвердження належності такого розрахунку, належних документів, які підтверджують наявність такої заборгованості, окрім того суду не надано жодного підтвердження про те, що нотаріусом були виконані усі вимоги чинного законодавства для вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Згідно із ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу.

Про наявність такого повідомлення позивача, жоден із сторін по справі не зазначив.

Жодних доказів належного виконання нотаріусом вимог чинного законодавства, що регулює вчинення нотаріальних написів суду надано не було. Так, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, порядку нарахування відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, а останній був позбавлений можливості вказати свої заперечення стосовно суми нарахованого боргу, яку він не визнає.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Банк не надав ні нотаріусу, ні суду, під час судового розгляду, доказів наявності безспірної заборгованості у позивача на час вчинення виконавчого напису.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині, розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №308/11193/16-ц.

Таким чином судом встановлено, що нотаріус належним чином не перевірив наявність умов для визнання вказаної заборгованості безспірною, чим порушив вимоги чинного законодавства стосовно умов вчинення виконавчого напису.

Враховуючи вказане вище, а також те, що відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вищенаведених положень законодавства, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Суд також вважає, що із відповідача на користь держави необхідно стягти судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 81, 263 - 265, 268, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис №850 від 22.02.2018 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден. код НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 19791 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто одна гривня) 01 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя : Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний головуючим 22 березня 2021 року.