Постанова

Іменем України

11 березня 2021 року

м. Київ

справа № 522/5998/18

провадження № 61-16016 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»;

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест»;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Князюка О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - ПрАТ «Укрпрофоздоровниця») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест» (далі - ТОВ «Будлайф Інвест») про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що 25 березня 2016 року за товариством було зареєстровано право власності на цілісний об`єкт нерухомого майна санаторію « Червоні зорі », загальною площею 14 905 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі рішення державного реєстратора Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Колесніченко І. С.

Проте, 23 листопада 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 820/1000 домоволодіння загальною площею 11 804,5 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1 .

Зазначений запис про державну реєстрацію права власності було здійснено державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І. О. на підставі договору купівлі-продажу від 27 лютого 2001 року, укладеного між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Євсєєвою Л. А. за № 863, бланк АВР № 406137.

Відповідно до протоколу № 1 установчих зборів засновників ТОВ «Будлайф Інвест» від 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 створив зазначене товариство, сформував його статутний капітал у розмірі 150 тис. грн, при цьому він став власником 100 % часток статутного капіталу, визначений статутний капітал було створено майновим внеском засновника - частиною домоволодіння, ідеальна частка якого складає 820/1000, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Зазначене майно передано відповідно до акту прийому-передачі від 01 грудня 2017 року №01/12/2017.

Вказувало, що товариством жодних рішень про передачу вказаного нерухомого майна іншим особам не приймалось, жодних правочинів щодо відчуження нерухомого майна, в тому числі договору купівлі-продажу від 27 лютого 2001 року, не укладалось та взагалі відсутні будь-які правовідносини з ОСОБА_1 та ТОВ «Будлайф Інвест», а 820/1000 частини нерухомого майна по АДРЕСА_1 , вибули з володіння позивача поза його волевиявленням, незаконно, шляхом підроблення в договорі купівлі-продажу від 27лютого 2001 року печатки позивача.

Вважало вказаний договір купівлі-продажу підробленим, про що вже було подано відповідну заяву про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» просило суд: визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 27 лютого 2001 року, укладений між ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та ОСОБА_1 ,; витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест» на користь ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» 1/1 домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), встановити порядок виконання судового рішення, відповідно до якого воно є підставою для скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «Будлайф Інвест» на домоволодіння, загальною площею 11 804,5 кв. м (1/1), розташоване по АДРЕСА_1 , та підставою для державної реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно за ПрАТ «Укрпрофоздоровниця».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Єршової Л. С. від 20 грудня 2019 року позов ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 27 лютого 2001 року між ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та ОСОБА_1 , відповідно до якого ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» відчужило, а ОСОБА_1 придбав частину домоволодіння, ідеальна частка якого складає 820/1000, що розташовано по АДРЕСА_1 , загальною площею 11 804,5 кв. м, та складається з окремих будівель і споруд, елементів благоустрою та інженерних мереж, що відносяться до них: спальний корпус № 1, спальний корпус № 2, спальний корпус № 6 (лікувальний), адміністративний корпус, клуб-їдальня, будівля ЦБ (лікувальний корпус), склад білизни, їдальня № 2, комора, продовольчий склад, сарай, пральня, столярна майстерня, котельна, овочевий склад, матеріальний склад, арт-скважина прісної води, льох, водонапірна башта, танцювальний майданчик, контейнерна, ремонтні майстерні, дитячий павільйон, спорткомплекс. Витребувано у ТОВ «Будлайф Інвест» на користь ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» - 1/1 домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого це судове рішення є підставою для скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «Будлайф Інвест» на домоволодіння, загальною площею 11 804,5 кв. м (1/1), АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 42974488.

Встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого це судове рішення є підставою для державної реєстрації права власності за ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» на частину домоволодіння, ідеальна частка якого складає 820/1000, що по АДРЕСА_1 , загальною площею 11 804,5 кв. м.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна приватним нотаріусом не посвідчувався, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо його посвідчення іншим нотаріусом. Оскільки спірний договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був, а за реєстровим номером оспорюваного договору здійснено запис нотаріальної дії за участю інших осіб, зокрема ОСОБА_2 , судом не встановлено факту ухиляння сторін від нотаріального посвідчення спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна, суд прийшов до висновку про його недійсність з моменту укладення.

ОСОБА_1 , як одноособовий засновник ТОВ «Будлайф Інвест», під час передачі спірного нерухомого майна до статутного фонду товариства (01 грудня 2017 року) був обізнаний про те, що договір купівлі-продажу 27 лютого 2001 року не посвідчений нотаріально.

Відтак, на час державної реєстрації права власності ТОВ «Будлайф Інвест» було обізнане про незаконність набуття ним права власності на спірне нерухоме майно, оскільки договір купівлі-продажу 27 лютого 2001 року так і не був посвідчений нотаріально та спір щодо законності володіння вже розглядався судом, більш того на спірне нерухоме майно судом було накладено арешт.

Ураховуючи викладене, судом встановлено, що ТОВ «Будлайф Інвест» є недобросовісним набувачем спірного нерухомого майна. Тому суд вважав за можливе витребувати спірне нерухоме майно із чужого незаконного володіння останнього набувача на користь законного власника. Позивач міг дізнатись про порушення свого права лише після 23 листопада 2017 року, коли у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 820/1000 спірного домоволодіння. Таким чином, строк позовної давності позивачем не пропущено і його порушене право підлягає захисту.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Будлайф Інвест» подало до апеляційного суду апеляційну скаргу.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку від ТОВ «Будлайф Інвест» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набуття чинності судовим рішенням в адміністративній справі № 640/8311/20 за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «Будлайф Інвест», ПрАТ «Укрпрофздравниця» про визнання протиправним та скасування наказу від 19 березня 2020 року № 1027/5.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року клопотання ТОВ «Будлайф Інвест» про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено апеляційне провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 640/8311/20 за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «Будлайф Інвест», ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», про визнання наказу протиправним та його скасування.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що з приводу скасування державної реєстрації ТОВ «Будлайф Інвест», як юридичної особи, виник спір, який прийнятий до розгляду судом адміністративної юрисдикції, і рішення у справі не ухвалене. Вирішення спору в адміністративному порядку і набрання чинності судовим рішенням за наслідками розгляду спору в порядку адміністративного судочинства України щодо статусу ТОВ «Будлайф Інвест», як існуючої в правовому полі України юридичної особи, може мати значення для правильного вирішення справи з точки зору належності суб`єктного складу сторін справи і належного мотивування рішення суду апеляційної інстанції, тому провадження у справі слід зупинити.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2020 року ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило суд оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначав неповне дослідження наявних у справі матеріалів, а висновки суду не відповідають обставинам у справі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2020 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 522/5998/18 з Приморського районного суду м. Одеси.

У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2021 року вказану справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу цивільну справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не мотивував обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої справи.

Заявник посилався на те, що необґрунтоване зупинення провадження у даній справі призводить до затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Вказувало, що постановлення ухвали про зупинення провадження у справі було здійснено не з метою збору доказів, а з метою сприяння ТОВ «Будлайф Інвест» у відновленні записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.

Така позиція суду, на думку заявника, суперечить пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року позов ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 27 лютого 2001 року між ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та ОСОБА_1 , відповідно до якого ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» відчужило, а ОСОБА_1 придбав частину домоволодіння, ідеальна частка якого складає 820/1000, що розташовано по АДРЕСА_1 , загальною площею 11 804,5 кв. м, та складається з окремих будівель і споруд, елементів благоустрою та інженерних мереж, що відносяться до них: спальний корпус № 1, спальний корпус № 2, спальний корпус № 6 (лікувальний), адміністративний корпус, клуб-їдальня, будівля ЦБ (лікувальний корпус), склад білизни, їдальня № 2, комора, продовольчий склад, сарай, пральня, столярна майстерня, котельна, овочевий склад, матеріальний склад, арт-скважина прісної води, льох, водонапірна башта, танцювальний майданчик, контейнерна, ремонтні майстерні, дитячий павільйон, спорткомплекс. Витребувано у ТОВ «Будлайф Інвест» на користь ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» - 1/1 домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого це судове рішення є підставою для скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «Будлайф Інвест» на домоволодіння, загальною площею 11 804,5 кв. м (1/1), АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 42974488.

Встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого це судове рішення є підставою для державної реєстрації права власності за ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» на частину домоволодіння, ідеальна частка якого складає 820/1000, що по АДРЕСА_1 , загальною площею 11 804,5 кв. м.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Будлайф Інвест» подало до апеляційного суду апеляційну скаргу.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку від ТОВ «Будлайф Інвест» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набуття чинності судовим рішенням в адміністративній справі № 640/8311/20 за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «Будлайф Інвест», ПрАТ «Укрпрофздравниця» про визнання протиправним та скасування наказу від 19 березня 2020 року № 1027/5.

Вказаний адміністративний позов мотивовано тим, що наказом Міністерства юстиції України від 19 березня 2020 року № 1027/5, яким скасовано запис про державну реєстрацію ТОВ «Будлайф Інвест», порушені права ОСОБА_3 , як власника 100 % корпоративних прав ТОВ «Будлайф Інвест», яке полягає у порушенні процедури розгляду скарги ПрАТ «Укрпрофздравниця» на реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватного нотаріуса Незнайко Н. М. та державного реєстратора Павленко К. В., унаслідок чого було скасовано запис про державну реєстрацію ТОВ «Будлайф Інвест».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року клопотання ТОВ «Будлайф Інвест» про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено апеляційне провадження у цій справі № 522/5998/18 за апеляційною скаргою представника ТОВ «Будлайф Інвест» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 640/8311/20 за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «Будлайф Інвест», ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», про визнання наказу протиправним та його скасування.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ПрАТ «Укрпрофздравниця» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

У пункті 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом шостим частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

У справі № 522/5998/18 за позовом ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» до ОСОБА_1 , ТОВ «Будлайф Інвест», яка переглядається, предметом спору є визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27 лютого 2001 року недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Підставою для зупинення провадження у цій справі став факт розгляду судом адміністративного позову ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «Будлайф Інвест», ПрАТ «Укрпрофздравниця» про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 19 березня 2020 року № 1027/5 (справа № 640/8311/20).

Проте апеляційний суд у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не навів відповідних мотивів неможливості розгляду справи апеляційною інстанцією, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 19 березня 2020 року № 1027/5 виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ПрАТ «Укрпрофздравниця» обґрунтувало свої вимоги, а ТОВ «Будлайф Інвест» - апеляційну скаргу.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» задовольнити.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович