Єдиний унікальний номер №440/247/14-ц
Провадження № 4-с/943/5/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Шендрікової Г.О.,

з участю секретаря судових засідань Волошин Х.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Буську без фіксування судового засідання технічним засобом скаргу ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зробок Р.В. та начальника Відділу ДВС Боруцької І.В., -

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» Міхно С.С. звернувся в суд із скаргою на протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зробок Р.В. та начальника Відділу ДВС Боруцької І.В.

Свою заяву обґрунтовує тим, що в Буському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусовому виконанні перебував виконавчий лист за №440/247/14-ц (провадження №2/440/218/2014), виданий 22.01.2015 року Буським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Стягувача суми боргу у загальному розмірі 122 146,54 гривень.

Для цього Публічне акціонерне товариство ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ листом №13081 від 25.07.16 року направило заяву про відкриття виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 .

Публічне акціонерне товариство ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ 15.08.16 року отримало Постанову ВДВС про відкриття виконавчого провадження (за №51885017) від 09.08.2016 року.

Банк з цього ж Відділу ДВС 14.02.2017 року отримав постанову за ВП№51882017 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 26.12.2016 року за підписом старшого державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зробок Р.В. та затверджену начальником Відділу ДВС Боруцькою і.В. зі змістом що, нібито, не виявлено майна, належного боржнику. Супровідний лист підписано начальником Відділу ДВС Боруцькою І.В.

У своїй Заяві про відкриття виконавчого провадження Банк просив ВДВС одразу після спливу строку на самостійне виконання виконавчого документу, на підставі ст.ст. 11-12, 52, 54-5о, 57, 63 ЗУ Про виконавче провадження" (що повністю відповідають вимогам ст.ст. 18-19, 48, 50-52, 56 діючого на сьогодні ЗУ "Про виконавче провадження" від 02 .06.2016 року № 1404-VIII) та відповідних вимог, викладених в інструкції "З організації примусового виконання рішень", для повного та своєчасного виконання виконавчого листа зробити деякі обов`язкові виконавчі дії та направити відповідні запити по відношенню до боржника (в т.ч. накласти арешт на майно боржника, провести його опис тощо), щодо виявлення рахунків та вкладів боржника саме у банках (а не у ДПІ / ДПС / ДФСУ) та інших фінансових установах тощо.

Тобто, виявлення рахунків та вкладів боржника саме у банках (а не у ДПІ / ДПС / ДФСУ) та інших фінансових установах взагалі не здійснювалось, крім Приватбанку та ПАТ «ПтБ».

Як відомо, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно було введено в дію 2013 року, тож, якщо після того в майна не змінювався власник, у реєстрі такого об`єкта нерухомості немає, а є лише в архівах Бюро технічної інвентаризації куди запит не зроблено.

Не перевірено, належним чином, майновий стан боржника за адресою: с. Петричі, Буський район, Львівська область зокрема, з метою опису наявного майна.

Не було звернення до ПАТ Національний депозитарій України" щодо наявності цінних паперів, депозитарної діяльності.

Не було звернення до Державної нотаріальної контори для отримання Витягу з Спадкового реєстру щодо отримання Боржником спадку або внесення його у реєстр як спадкоємця.

Відсутні виписки з: Державного реєстру іпотек; Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; Державного реєстру обтяжень рухомого майна; Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відсутня інформація з Управління земельних ресурсів та/або з відповідного електронного реєстру - про надання інформації про земельні ділянки (їх режим, розмір).

Також відсутні відомості про пошук корпоративних прав ОСОБА_1 .

Також не здійснено подання про розшук Боржника, згідно ст. 36 ЗУ Про виконавче провадження від 02 .06.2016 року № 1404-Л/ІІІ, ст. 375 ЦПК України, Листа Департаменту ДВС України від 18.12.2006 року N 25-1/899/7 "Щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв та Порядку розшуку боржника - фізичної особи (Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27.08.2008 року № 408, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11 2008 року за № 1078/15769).

Не здійснено подання про тимчасове обмеження Боржника у праві виїзду за межі України - на виконання Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року за № 261/2008 (див. також: Лист Мінюсту України від 06.06.2008 р. N 25- 32/507 та сумісний Лист Мінюсту й Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 05 2008 р за №№ 25-32/463, 25-5347). Про порушення прав ПАТ ВБР як стягувана по вказаному ВП№5188517 Банк дізнався 14.02.2017 року.

Тому, Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ", як стягувач у виконавчому провадженні, заперечує проти таких дій та бездіяльності старшого державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зробок Р.В. та начальника Відділу ДВС Боруцької І.В., виходячи з наступного.

Копію постанови про повернення виконавчого документу від 28.12.2016 по примусовому виконанню виконавчого листа №440/247/14-ц виданого 22.01.2015 року Буським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Стягувача суми боргу у загальному розмірі 122 146,54 гривень, Банк отримав лише 14.02.2017 року, тобто, за 50 днів з моменту видання. Згідно ЗУ Про виконавче провадження про повернення виконавчого документу державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення. Копія постанови не пізніше наступного робочого дня надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому Законом. В свою чергу начальник Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Боруцька І.В. у порушення ЗУ "Про виконавче провадження" не контролюють правильність й повноту виконання виконавчого документу. Просить скаргу задоволити.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 449 ЦК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання: 1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця; 2) в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Встановлено, що 26 грудня 2016 року ухвалою Старшого державного виконавця Зробок Р.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

За ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постановою державного виконавця ВДВС від 09 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження ( за №51885017) по примусовому виконанню виконавчого листа №440/247/14ц.

Відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Ст. 48 Закону визначений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

За наведених обставин, право на звернення стягнення на майно передбачено законом, належних та допустимих доказів ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» суду не надано щодо виконавцем допущено порушення вимог чинного законодавства, не подано доказів на підтвердження доводів скарги, не повідомлено про причини неможливості подати такі докази.

Ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати

належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Оскільки доводи скарги щодо неправомірності при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, не знайшли свого підтвердження, скаржник не надав суду належних та допустимих доказів, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що наведе суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12,81,141,200,206,263-265,447-453ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зробок Р.В. та начальника Відділу ДВС Боруцької І.В. - відмовити .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено 17.03.2021 року.

Суддя Шендрікова Г. О.