Ухвала

18 березня 2021 року

м. Київ

справа № 759/9283/18

провадження № 61-3789ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської міської державної адміністрації в особі Департаменту з питань державної реєстрації, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Святошинського районного суду м. Києва з позовом, в якому просили визнати за ними в порядку спадкування право постійного користування земельною ділянкою з обліковим номером 75:196:019, площею 1476,25 кв.м., розташованої на території АДРЕСА_1 ; визнати неправомірними дії Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна стосовно проставляння у технічному паспорті на будинок по АДРЕСА_1 штампу «Самочинне будівництво»; зобов`язати Київську міську державну адміністрацію в особі Департаменту з питань державної реєстрації зареєструвати за позивачами право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_1 на 1/2 частку, за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/6 частці.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишенобез задоволення, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року залишено без змін.

У березні 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на те, що:

- судами в оскаржуваних судових рішеннях не застосовані до спірних правовідносин положення статей 20, 90 ЗК Української РСР 1970 року, статті 120 ЗК України 2001 року, статей 24, 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майнота їх обтяжень», не враховані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц у постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №675/2372/16-ц від 16 березня 2020 року, у постановах Верховного Суду по справі №825/602/17 від 23 травня 2018 року, №819/570/18 від 11 вересня 2019 року, у справі №916/1608/18 від 19 травня 2020 року та від 30 січня 2013 року у справі №2608/5260/12 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана в межах строку визначеного статтею 390 ЦПК України та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 392, 395 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року цивільну справу № 759/9283/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської міської державної адміністрації в особі Департаменту з питань державної реєстрації, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук