З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" березня 2021 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Шепеля К.А.,
за участю секретаря судових засідань Буга Р.М.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЛАНД» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ятек-Україна», про визнання договору оренди землі недійсним,
приходить до такого.
На підтвердження свого позову позивач надав копію договору оренди землі, копію інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку та правовстановлюючі документи ТОВ «Курланд».
Позиція відповідачів
Відповідачі свою позицію не виклали, відзиву на позов не подали.
Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання
Позовна заява 14 квітня 2020 року надійшла до суду (а.с.1).
Направлено запит щодо місця проживання відповідача фізичної осіб 14 квітня 2020 року (а.с.16).
З Мовчанської сільської ради Жмеринського району надійшла відповідь, що відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла (а.с.18).
Судом 12 травня 2020 року винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі (а.с.14).
Позивачем 26 травня 2020 року надано суду заяву про зміну предмета позову (а.с.22), а 27 травня 2020 року подано клопотання про залучення у справу правонаступника відповідача, в зв`язку із смертю відповідача ОСОБА_2 та про витребування з Жмеринської районної державної нотаріальної контори копії спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ( а.с.27).
ТОВ «КУРЛАНД» 10 грудня 2019 року уклало договір з адвокатом Старцуном М.І. про надання правової допомоги, терміном на 1 рік(а.с.28-29)
Ухвалою суду від 27 травня 2020 року підготовче судове засідання відкладено та зобов`язано Жмеринську районну державну нотаріальну контору надати суду копію спадкової справи (а.с.33).
12 серпня 2020 року до суду надійшла копія спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с.45-55).
Директор ТОВ «ЯТЕК - Україна» В.М. Шеметюк 21 серпня 2020 року надіслав до суду заяви про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи (а.с.56-57).
Відповідно до ухвали суду від 21 серпня 2020 року, підготовче судове засідання відкладено на 1 жовтня 2020 року(а.с.60).
1 жовтня 2020 року від представника відповідача ТОВ «ЯТЕК - Україна», Семенчук О.А. надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с.62)
Відповідно до ухвали суду від 1 жовтня 2020 року, підготовче судове засідання відкладено на 6 листопада 2020 року(а.с.72).
Ухвалою від 6 листопада 2020 року підготовче судове засідання відкладено, в зв`язку з неподанням заяви позивачем про заміну померлого відповідача правонаступником(а.с.82).
Представник позивача адвокат Старцун М.І. 14 грудня 2020 року подав до суду заяву про залучення до участі у справі правонаступника (а.с.86) та клопотання про проведення підготовчого судового засідання без його участі (а.с.87).
Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 28 січня 2021 року (а.с.89).
Відповідно до наказу Жмеринського міськрайонного суду від 26 січня 2021 року №14 в/к, суддя з 26 по 28 січня 2021 року перебував у щорічній відпустці, в звязку з чим справу знято з розгляду (а.с.92-93).
Відповідачу ОСОБА_1 надіслано судову повістку про виклик до суду та направлено SMS повідомлення про виклик до суду, які вона отримала (а.с.94,97-98).
Представнику відповідача ТОВ «ЯТЕК - Україна» двічі направлено електронним листом судову повістку про виклик до суду (а.с.100-101).
Відповідачі ОСОБА_1 та ТОВ «ЯТЕК - Україна» належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною другою статті 223 ЦПК України суд не вбачає.
Відповідно частини першої 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підстав, передбачених частиною першою статті 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до частини третьої статті 211, пункту першого частин третьої та четвертої статті 223 ЦПК України, розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів у відсутність сторін.
Згідно з частиною другою статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин
Вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_2 , відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Жмеринської РДА від 20 вересня 2004 року (а.с.7).
Відповідно до протоколу №19 загальних зборів учасників ТОВ «КУРЛАНД» від 27 грудня 2019 року, генеральним директором обрано Неробу В.М. (а.с.12).
Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ТОВ «КУРЛАНД» зареєстровано, як юридичну особу 25 жовтня 2006 року, вид діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.14).
Відповідно до довідки Мовчанської сільської ради Жмеринського району від 21 квітня 2020 року №146, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).
Жмеринською районною державною нотаріальною конторою 1 серпня 2019 року заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .. Згідно з заповітом, 24 березня 2017 року ОСОБА_2 все своє майно заповідала ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла, шляхом подання відповідної заяви 1 серпня 2019 року (а.с.45-55).
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Предметом позову являється матеріально-правова вимога позивача до відповідачів про визнання договору оренди землі, укладеного 18 липня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ятек - Україна» недійсним. Підставою позову є те, що оспорюваний договір був у кладений в період дії іншого договору оренди землі, а також правові норми Цивільного кодексу та Закону України «Про оренду землі», на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог.
Матеріалами справи доведений факт укладання ОСОБА_2 договору з ТОВ «Ятек - Україна» до закінчення дії договору, укладеного з ТОВ «Курланд» на 25 років.
Юридична кваліфікація встановлених обставин
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з положеннями статей 210,638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Такими законами є, зокрема Земельний кодекс України, Закон України «Про оренду землі».
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір, оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц (провадження № 14-25цс19).
Відповідно до частин другої-четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.
Указом Президента України від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», який в силу статті 106 Конституції України є обов`язковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обов`язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок.
На виконання вказаного Указу Президента України Державним комітетом України по земельних ресурсах було видано наказ від 02 липня 2003 року № 174 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель», який втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 07 липня 2012 року № 408 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Держкомзему України від 02 липня 2003 року № 174».
Тимчасовим порядком функції щодо внесення відомостей до Державного реєстру земель покладалися на реєстраторів Державного реєстру земель - структурні підрозділи Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», які, крім іншого, здійснювали видачу державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, реєстрацію договорів оренди землі (суборенди), а також вели Книгу реєстрації договорів оренди землі.
Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
За положеннями частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець не має права вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання угоди недійсною (пункт «в» частини третьої статті 152 ЗК України).
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 статті 203 цього Кодексу.
Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 229/4059/19, за наявності діючого договору оренди орендодавець не має права передавати земельну ділянку в користування іншій особі. Одночасне існування державної реєстрації кількох прав користування (оренди) на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до позбавлення позивача як орендаря права самостійно господарювати на землі, що є порушенням положень статті 95 ЗК України та частини першої статті 25 Закону України «Про оренду землі».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16 січня 2020 року, внесено зміни до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема абзацом третім частини третьої статті 26 вказаного Закону передбачено: «Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав)».
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 спадщину після смерті матері прийняла, всі права та обов`язки після смерті матері ОСОБА_2 (спадкодавця) переходять до дочки (спадкоємця) ОСОБА_1 , то вона визнана належним відповідачем у даній справі.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Розподіл судових витрат
На підставі статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частках сума сплаченого позивачем судового збору.
Керуючись статтями 3, 11-13, 141, 76-83, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЛАНД» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ятек-Україна», про визнання договору оренди землі недійсним задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЛАНД» 1051,00 грн. судового збору.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ятек-Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЛАНД» 1051,00 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його винесення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Ім`я (найменування) сторін

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КУРЛАНД», юридична адреса вул. Центральна, 3, с. Телелинці Жмеринського району Вінницької області,

Відповідачі:

- ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Ятек-Україна», юридична адреса вул. Дзержинського, 58, с. Телелинці Жмеринський район Вінницька область, .

Головуючий суддя Костянтин Шепель