Справа № 661/5055/20
Провадження № 4-с/661/4/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повна)

15 березня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретаря- Антоненко І.О.,

представника скаржниці - ОСОБА_1 ,

державного виконавця - Шевченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Шевченко Діани Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Шевченко Діани Михайлівни, пов`язані з передачею на реалізацію її майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме: 1/2 частки однокімнатної квартири, площею 36.6 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своїх вимог завниця зазначила наступне.

На примусовому виконанні, у Новокаховському міському відділі державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у провадженні державного виконавця Шевченко Д.М.. перебуває виконавче провадження № 51940813 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 10430 доларів США, що еквівалентно 233808,26 грн., у рівних частках.

20 жовтня 2017 року постановою державного виконавця Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ в Херсонській області було описано та накладено арешт на майно ОСОБА_2 , а саме: 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно відповідного висновку від 11 квітня 2018 року ринкова вартість 1/2 частки однокімнатної квартири станом складає 109848 грн., а згідно аналогічного звіту від 02.10.2020 року її вартість складає 172150,00 грн., при тому , на думку ОСОБА_2 , обидві звіти виконані з порушенням вимог закону, а саме: оцінювачем використовувався методичний підхід порівняльний - на підставі документації, отриманої від Замовника, тобто фактично він не виходив на об`єкт для складання такого висновку.

Станом на 01.08.2019 р. встановлено розмір її заборгованості в сумі 124895,94 грн.

10.10.2019 р. заявниця, у відповідності до п. 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» добровільно надала на реалізацію в рахунок погашення вказаної заборгованості її нові меблі вартістю на загальну суму 62 750,00грн., проте, жодних дій на їх реалізацію державним виконавцем не вжито, а також не вчинено таких дій і щодо встановлення майнового стану боржника в період з серпня 2019р. (остання перевірка) по теперішній час, що є порушенням ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, заявниця вказала, що вона офіційно працює та з її заробітної плати щомісячно відраховується на користь стягувачки встановлена законодавством частина доходу у розмірі 20% від нього.

21 листопада 2020 року вона подала до Новокаховського ВДВС клопотання про надання розрахунку залишку її заборгованості з урахуванням витрат по виконавчому провадженню, який державним виконавцем визначено в сумі 100 357,15 грн., тоді як за її власними підрахунками станом на 19.11.2020р. її борг складав 96000,00грн.., тобто менше, ніж 100 000 грн., в зв`язку із чим на нерухомість не може бути звернено стягнення .

Також, ОСОБА_2 зазначила, що ухвалою Новокаховського міського суду від 16 лютого 2016 року по судовому провадженні у справі № 661/284/16-ц було задоволено відповідне клопотання Кредитної спілки «Добробут» та у забезпечення її позову накладено арешт на нерухоме майно та заборонено його відчуження, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 .

На сьогоднішній день вказана ухвала ніким не оскаржена, набрала законної сили. Арешт зі спірної квартири не знятий, заборона її відчуження не скасована, тому державний виконавець не могла повторно накласти арешт на нерухоме майно, яке вже було арештовано.

За таких обставин дії державного виконавця ОСОБА_5 , пов`язані з передачею на реалізацію 1/2 частки однокімнатної квартири, площею 36,6кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця вважає протиправними, та такими, що не відповідають чинному законодавству, а тому просить задовольнити заявлені нею вимоги.

Ухвалою суду від 20.01.2021 року за клопотанням старшого державного виконавця Шевченко Д.М. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, до участі у справі залучено ОСОБА_3 , оскільки вона є стягувачем за виконавчим провадженням №51940813 по примусовому стягненню з ОСОБА_2 грошових коштів.

20.01.2021 року на адресу суду також надійшов відзив на скаргу ОСОБА_2 від старшого державного виконавця Шевченко Д.М. , в якій остання просить суд відмовити у задоволенні вимог до неї, оскільки на належну боржниці нерухомість було звернуто стягнення в зв`язку із відсутністю у неї іншого майна.

Так, державний виконавець зазначила, що 21.10.2020 на адресу Новокаховського міського ВДВС надійшов звіт про незалежну оцінку описаного майна: 1/2 частка спірної квартири, вартість якої згідно із цим висновком складає 172 150,00 грн.

23.10.2020 державним виконавцем рекомендованим листом такий висновок направлено сторонам для ознайомлення.

16.11.2020 державним виконавцем заявку на реалізацію арештованого майна, а саме: 1 / 2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 направлено до ХФ ДП «СЕТАМ» для проведення відповідних торгів.

У відповідності із розрахунком заборгованості від 25.11.2020, в тому числі витрат виконавчого провадження №51940813, залишок боргу ОСОБА_2 складає 100 357,15 грн.; дана сума перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому протилежні доводи скарги є необґрунтованими.

Таким чином, на думку державного виконавця Шевченко Д.М., у задоволенні скарги ОСОБА_2 слід відмовити.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат Гулько С.О. на задоволенні скарги ОСОБА_2 наполягала із зазначених у ній підстав, додатково наголосивши на тому, що ОСОБА_2 регулярно її заборгованість погашається, а тому підстави. реалізовувати належне їй нерухоме майно на прилюдних торгах відсутні.

Державний виконавець Шевченко Д.С. в судовому засіданні вимоги ОСОБА_2 не визнала з підстав, викладених нею у відзиві від 20.01.2021 року, а щодо не реалізації наданих боржницею добровільно меблів, зазначила, що згідно оцінки їх вартість складає 62 000 грн., чого не достатньо для повного погашення заборгованості боржника перед стягувачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду письмову заяву, в якій підтримала дії державного виконавця в повному обсязі, просила суд проводити розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка належно повідомлених учасників не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII(далі Закон №1404).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами ч. 1ст. 5 Закону №1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 р. (далі - Закон №1403).

За вимогами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону).

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців згідно з положеннями ч. 1ст. 3 Закону №1403 є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

У відповідності до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до ч.8 ст.48 цього ж Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у провадженні державного виконавця Шевченко Д.М.. перебуває виконавче провадження № 51940813 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 10430 доларів США, що еквівалентно 233808,26 грн., у рівних частинах.

06.08.2016 року державним виконавцем, на підставі виконавчого листа та ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження № 51940813, копію якої того ж дня направлено за вих. № 11099 боржникам для виконання, з наданням строку для самостійного виконання, проте рішення суду ними не виконано.

16.08.2016 року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану ОСОБА_2 та на підставі ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» направлено за вих. № 07-37/11100 запити до державних установ, що здійснюють облік, реєстрацію та перереєстрацію рухомого та нерухомого майна на іншого власника та володіють іншими відомостями, необхідними для здійснення вичерпних заходів по виконанню виконавчого провадження, а саме: до КП «Каховське БТІ, Управління пенсійного фонду України, Новокаховського міського центру зайнятості, відділу Державної автомобільної інспекції, відділу реєстрації актів цивільного стану.

Вимогами ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 19.01.2019року (далі-Закон) визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в національній та іноземній валютах, інші цінності, в тому числі на кошти на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Згідно положень ч.5 ст.48 Закону, в разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно вимог ч.1 ст.50 Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник

В ході розгляду скарги суду не надано жодних доказів того, що державним виконавцем з моменту прийняття виконавчого провадження до свого провадження вжито заходів щодо виклику боржника з приводу виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням та інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, а також не проведено перевірку майнового стану боржника, що свідчить про неповноту вчинення виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В оглянутих в судовому засіданні матеріалах виконавчого провадження містяться лише запити державного виконавця, в провадженні якого перебувало дане виконавче провадження та відповіді на них.

Судом також встановлено, що 10.10.2019 року боржник ОСОБА_2 добровільно надала державному виконавцю на реалізацію належне їй рухоме майно: меблі на суму 62000 грн. Таким чином, ОСОБА_2 намагалась погасити свою заборгованість в добровільному порядку, реалізуючи надане Законом України «Про виконавче провадження боржнику право на власний розсуд визначити, в якій послідовності необхідно продавати його майно. Державний виконавець був зобов`язаний задовольнити вимоги боржника, якщо вони не порушують інтересів стягувача і не ускладнюють виконання рішення. Доказів на підтвердження існування таких обставин державний виконавець суду не надав, проте не вчинив жодних дій, спрямованих на реалізацію наданого боржником майна з метою погашення існуючого боргу..

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 11.09.2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 та направлено її для виконання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 , яка є роботодавцем боржниці. З цього часу відповідні відрахування з доходу останньої здійснюються щомісячно, що не заперечується всіма учасниками справи.

На даний час ОСОБА_2 у врахунок погашення заборгованості сплачено ОСОБА_3 29 889,91 грннання.

Разом з тим, 20 жовтня 2017 року постановою державного виконавця Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ в Херсонській області описано та накладено арешт на майно боржниці ОСОБА_2 , а саме: на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, маючи можливість звернути стягнення на інше майно боржника - заробітну плату, держаний виконавець почала процедуру звернення стягнення на квартиру, що є єдиним житлом боржника.

25 листопада 2020 року ОСОБА_2 отримано висновок із Звіту за результатами проведення оцінки 1 / 2 частки права власності на житлову однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , складений 02 жовтня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» оцінювача ОСОБА_7 , згідно якого вартість об`єкта оцінки на дату оцінки без врахування ПДВ становить 172 150,00грн..

Таким чином, всупереч вищевикладених вимог Закону, не пересвідчившись щодо наявності/відсутності в боржника іншого майна, державним виконавцем здійснено звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, належний боржнику .

Слід також зазначити, що і на теперішній час виконавцем так і не з`ясовано майновий стан боржника ОСОБА_2 ..

Також державним виконавцем не взято до уваги, що у відповідності із ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 16.02.2016 року, яка на даний час є чинною, ніким не змінена та не скасована, вже було накладено арешт на вищевказану квартиру у забезпечення позовних вимог КС «Добробут». За таких обставин підстави для передачі її на реалізацію на виконання рішення суду про стягнення боргу на користь ОСОБА_3 були відсутні, тобто такі дії державного виконавця є незаконними.

Слід також зазначити, що згідно відповідного розрахунку державного виконавця станом на 25.11.2020 залишок боргу ОСОБА_2 за ВП №51940813 складав 100 357,15 грн., тобто більше 20 мінімальних заробітних плат, але при цьому державним виконавцем не було повідомлено ОСОБА_2 про те, що два платежі, внесені останньою на погашення борг перед ОСОБА_3 , віднесені на рахунок компенсації витрат по виконавчому провадженню, а тому ОСОБА_2 добросовісно вважала, що її заборгованість менше, ніж 100 000 грн.

На час розгляду скарги, заборгованість ОСОБА_2 складає 88 865,49 грн., тобто, менше, ніж 20 мінімальних заробітних плат.

Враховуючи викладене вище у сукупності, суд вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх зазначених у Законі заходів необхідних та достатніх для виконання рішення суду, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», звернуто стягнення на об`єкт нерухомого майна, належний боржнику - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 без встановлення факту наявності/відсутності в боржника іншого майна, а також передано на реалізацію нерухомість, вже раніше арештовану в забезпечення вимог іншого стягувача про стягнення боргу з ОСОБА_2 та без врахування обставин щодо регулярного погашення нею свого боргу, вчинення дій з такою метою, а також не зважаючи на те, що вказана квартира є єдиним житлом боржниці.

З огляду на зазначене направлення Заявки на реалізацію арештованого майна до ДП «Сетам» шляхом проведення електронних торгів є передчасним, тобто, такі дії державного виконавця є неправомірними, а тому вимоги скарги підлягають задоволенню.

Також в своїй скарзі ОСОБА_2 посилається, що при виконанні звіту про оцінку її майна, оцінювачем не було дотримано положень № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", оскільки оцінювач не проводив його огляд (обстеження) безпосередньо, а при визначенні ринкової вартості використав порівняльний підхід, проте суд зазначає що відповідно до ч.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-ти денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку.

Відповідно, приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна, як процесуальної дії державного виконавця. Проте, окремо вимог щодо оскарження звіту про оцінку майна ОСОБА_2 не заявлялось, а тому її доводи в цій частині є необгрунтованими.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 258-259, 260, 261, 263, 353, 354, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Шевченко Діани Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Шевченко Діани Михайлівни, пов`язані з передачею на реалізацію майна ОСОБА_2 , що перебуває у спільній частковій власності,а саме: 1/2 однокімнатної квартири, площею 36,6 м.кв., за адресою : АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні №51940813.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 березня 2021 року.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. Є. Бойко