Єдиний унікальний номер 242/4090/20
Номер провадження 22-ц/804/1154/21
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

23 березня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Биліни Т.І., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 січня 2021 року у складі суду Капітонова В.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду, позивачка ОСОБА_1 05.03.2021 року подала до суду першої інстанції апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження, яка разом із справою надійшла до Донецького апеляційного суду 18.03.2021 року.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

Відповідно до ст.354 ЦПК України, рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до вимог ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків, або вказати інші підстави для поновлення строку.

В клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржуване рішення їй не вручено до сих пір. Вона дізналась про наявність прийнятого рішення з електронної системи Судової влади. Вважає, що вона пропустила строк з поважних причин, так як їй не було вручено оскаржуване рішення після його постановлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення було винесено 22 січня 2021 року.

20 січня 2021 року позивачем ОСОБА_1 було надіслано до суду першої інстанції заяву, в якій зазначено, що розгляд справи призначено на 22 січня 2021 року, та просила справу розглянути та прийняти рішення без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с.46)

Вказана обставина надає підстави вважати, що позивачка була обізнана про дату та час розгляду справи, та повинна була виявити свою зацікавленість у наслідках його розгляду.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до супровідного листа Селидівський міський суд Донецької області 25 січня 2021 року направив на адресу позивачки та відповідача копію рішення. (а.с.49)

Проте, доказів в підтвердження того, що позивачкою не було отримано оскаржуване рішення, яке було їй направлено поштовим зв`язком не надано, тому пересвідчитись в тому, чи отримала позивачка копію оскаржуваного рішення по пошті не має можливості.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенціївправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обгрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають грунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції виходить з того, що безпідставне поновлення строку на оскарження рішення суду є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

А тому, зазначені позивачкою ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними причинами.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху і позивачу пропонується надати докази на підтвердження обставин, зазначених в мотивувальній частині ухвали або вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 січня 2021 року - залишити без руху.

Надати строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання доказів на підтвердження обставин, зазначених в мотивувальній частині ухвали або зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 ЦПК України.

Суддя Т.І. Биліна