Категорія:39 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, 04 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яка не відповідає в повній мірі вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме не оплачена судовим збором.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав невідповідності апеляційної скарги вимогам ст. 356 ЦПК України.

Копія ухвали апеляційного суду від 17 листопада 2020 року направлялася апелянту та її представнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення на адреси, зазначені в позовній заяві та апеляційній скарзі.

Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення разом із копією зазначеної ухвали повернено до апеляційного суду без вручення адресатам з незалежних від суду причин у зв`язку із «закінченням терміну зберігання».

Суд апеляційної інстанції повторно направив рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення копію ухвали від 17 листопада 2020 року на адреси, зазначені ОСОБА_1 (а.с.104-111 т.2), однак вони також повернені до суду без вручення адресату у зв`язку із «закінченням встановленого терміну зберігання».

Будь-яких документів на виконання вимог ухвали суду від 17 листопада 2020 року заявник не надала.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом пункту 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її в апеляційній скарзі.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 2-4159/12 (753/12496/18), (провадження № 61-4961св19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зважаючи на те, що станом на день постановлення даної ухвали, ухвала суду про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 не виконана, що перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, тому апеляційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.

Приписами частини другої статті 357 та статті 185 ЦПК України визначено, що у разі надходження апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, така скарга залишається без руху. Якщо заявник не виконав вимоги ухвали суду у встановлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною і повернути заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185 ч.3, ст. 356, ст. 357 ч.2 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року в даній справі визнати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя