1Справа № 335/2878/21 2-з/335/58/2021
УХВАЛА
19 березня 2021 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -
17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, здійснювати реєстрацію будь-яких змін (у тому числі зміни розміру частки учасника, перехід частки учасника до іншої особи), що стосується частки ОСОБА_2 , розмір якої 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 3477166), до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» та накладенням арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ».
В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі Договору застави від 24 квітня 2019 року в якості забезпечення повернення позики ОСОБА_3 передано заявнику належну йому частку розміром 50% у статутному капіталі ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ». В свою чергу ОСОБА_3 позику не повернув та у порушення Договору застави продав ОСОБА_4 частину належної йому частки розміром 30% у статутному капіталі Товариства. Відповідні відомості про реєстрацію за ОСОБА_4 частки у розмірі 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» містяться у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Заявник також зазначив, що рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2021 року встановлено, що договір купівлі-продажу зазначеної частки у Товаристві є неукладеним та не відбувся, бо є невчиненим і не створив правових наслідків у вигляді переходу від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 прав на частку розміром 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ».
Враховуючи зазначені обставини заявник має намір звернутися до суду з позовною заявою про скасування реєстраційної дії/зміни у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань - державної реєстрації змін відомостей про засновників ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ».
З урахуванням викладеного заявник зазначає про те, що у разі задоволення позову відновиться реєстрація за ОСОБА_3 частки у статутному капіталі Товариства у розмірі 50%, яка існувала на момент укладення Договору застави, що у майбутньому забезпечить виконання умов договору позики, оскільки у виконавчому провадженні може бути звернуте стягнення на цю частку боржника. Проте, заявник вважає, що існує реальна загроза того, що до набрання законної сили рішенням суду ОСОБА_4 може бути відчужена третім особам частка розміром 30% у статутному капіталі Товариства, що унеможливить поновлення порушених прав заявника, як заставодержателя частки та зробить неможливим виконання рішення суду.
Посилаючись на вказані обставини просить задовольнити заяву про забезпечення позову.
Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Розгляд заяви здійснено у строки, визначені ч.1 ст.153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає правилам ч.13 ст.7 та ч.1 ст.153 ЦПК України.
За наслідками розгляду заяви та доданих до неї матеріалів, суддя дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову визначені зазначені у статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При цьому, відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.
Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.
Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом позову з яким заявник має намір звернутися до суду є вимога про скасування реєстраційної дії/запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особі ТОВ «ТМК «ТОРГСТРОЙ» щодо зміни засновників Товариства.
Підставами для подання відповідної позовної заяви заявник вказує наявність укладеного договору застави між ним та ОСОБА_3 від 24 квітня 2019 року за умовами якого в якості забезпечення повернення позики заявнику передано у заставу частку розміром 50% у статутному капіталі ТОВ «ТМК «ТОРГСТРОЙ». Разом з тим, за наявності договору застави, на підставі договору купівлі-продажу від 30 липня 2019 року ОСОБА_3 відчужено на користь ОСОБА_4 належні йому 30% у статутному капіталі товариства. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу від 30 липня 2019 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань були внесені зміни про зменшення розміру частки ОСОБА_3 . Разом з цим, рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2021 року встановлено, що договір купівлі-продажу зазначеної частки у Товаристві є неукладеним та не відбувся, бо є невчиненим і не створив правових наслідків у вигляді переходу від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 прав на частку розміром 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ».
На підтвердження зазначеного заявником надано копію рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2021 року, яким відмовлено у задоволені позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30 липня 2019 року. Разом з цим, договір позики від 24 квітня 2019 року на який посилається заявник, як на підставу порушення його прав, не був предметом розгляду справи за результатами якої було ухвалено рішення, яке додане до заяви.
Так, заявником не надано копію договору позики від 24 квітня 2019 року на який він посилається, як на підставу майбутнього позову, що позбавляє суд пересвідчитися у тому, що між заявником та особами, які ним зазначені у заяві, як особи які можуть отримати статус відповідача, дійсно виник спір.
Разом з цим, заявник просить забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, здійснювати реєстрацію будь-яких змін (у тому числі зміни розміру частки учасника, перехід частки учасника до іншої особи), що стосується частки ОСОБА_2 , розмір якої 30% у статутному капіталі ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 3477166), до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ», при цьому заявник не надав жодних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позову, з яким має намір звернутися заявник, а тому зазначені у заяві ризики ґрунтуються на особистому припущенні заявника та є недоведеними.
Крім того, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).
Також, заявник просить суд накласти арешт на нерухоме майно ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ», мотивуючи зазначену вимогу необхідність вжиття відповідних заходів щодо перешкоджанню відчуженню належного Товариству нерухомого майна для ефективного захисту його прав.
Разом з цим, суд доходить до висновку, що заявлений заявником захід забезпечення майбутнього позову у виді накладення арешту на нерухоме майно є не співмірним з позовною вимогою про скасування реєстраційної дії/зміни у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань - державної реєстрації змін відомостей про засновників ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ», з якою заявник має намір звернутися до суду.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що оскільки заявником не доведено що між сторонами дійсно виник спір, а також не доведено наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позову, з яким має намір звернутися заявник, а також у зв`язку з неспівмірністю заявленого заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно з позовною вимогою з якою заявник має намір звернутися до суду, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354, ЦПК України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко