№ провадження 2/646/1294/2021
Справа № 646/1732/21
УХВАЛА

18.03.2021 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Феленко Ю.А., розглянувши клопотання Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2021 року позивач, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», звернулось до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 83 309,36 грн., три проценти річних у сумі 2 014,52 грн., інфляційні втрати у сумі 3 800,46 грн.

Також, позивач просить вирішити питання стягнення судових витрат у справі згідно законодавства України.

Одночасно, КП «ХТМ» заявлено клопотання про відстрочення позивачу сплати судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення у справі, яке обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Позивач вказує, що відповідно до Статуту предметом діяльності Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» є виробництво, транспортування, розподіл, та реалізація теплової енергії усім групам споживачів за тарифами, що регулюються відповідно до чинного законодавства. Однак, на теперішній час чинні тарифи, що затверджені постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України не включають витрати по сплаті судового збору, у зв`язку з чим, основні види господарської діяльності підприємства не є джерелом фінансування витрат по сплаті судового збору.

Позивач зазначає, що вже тривалий час Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» знаходиться у тяжкому фінансовому стані, викликаному, зокрема, неплатежами різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію. Підприємство здійснює заходи для стягнення заборгованості, але процес виконання судових рішень по стягненню заборгованості з фізичних осіб триває роками, у зв`язку з величезною заборгованістю за теплову енергію, великою кількістю боржників та незабезпеченням чинними тарифами витрат на сплату судового збору, підприємство не має достатньо коштів для сплати судових витрат при зверненні до суду.

На підтвердження наведених у клопотанні обставин, позивачем додано баланс (звіт про фінансовий стан) на 30 червня 2020 року, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2020 року.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674-VI.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Наведене узгоджується з вимогами частини 1 статті 8 Закону №3674-VI, відповідно до якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу наведених норм убачається, що можливість відстрочення сплати судового збору унормована законодавцем лише для фізичних осіб.

В той же час, заявником позовної заяви є суб`єкт господарювання, фінансове становище якого не може слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та відмовляє у його задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 133, 136, ч. 2 ст. 258, 259, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.А. Феленко