ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року

м. Харків

справа № 610/769/20

провадження № 22-ц/818/603/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Супрун Я.С.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

стягувач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 14 вересня 2020 року в складі судді Храмцова В.Б.,

УСТАНОВИВ:

22 квітня 2020 року Балаклійським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в якій просив судовий наказ скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заява обґрунтована тим, що судовий наказ винесений без участі боржника. При цьому, стягувачем приховано від суду, що ОСОБА_1 є батьком ще однієї неповнолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні згідно рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 07.09.2009, справа №2-1666/2009. Також на його утриманні перебуває матір, яка є пенсіонеркою. В зв`язку з викладеним розмір аліментів, встановлений судом на утримання ОСОБА_3 ј від всіх видів доходу, є надто високим для боржника, який не працює.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 14 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Балаклійського районного суду Харківської області від 22.04.2020 у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Скасовано судовий наказ, виданий 22.04.2020 Балаклійським районним судом Харківської області по справі №610/769/20 (провадження №2-н/610/105/2020) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31 березня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвала суду мотивована тим, що звернувшись до суду з заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 не повідомила суд про перебування на утриманні боржника іншої дитини. Вказана обставина не могла бути відома суду. Крім того, в поданому до суду відзиві на заяву про перегляд ОСОБА_2 не заперечує факту утримання ОСОБА_1 дитини від першого шлюбу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, якою просить ухвалу суду про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу скасувати.

В обґрунтування скарги посилається на те, що скасований оскаржуваною ухвалою судовий наказ був винесений з дотриманням вимог законодавства. В судовому наказі було зазначено, що скасуванню він не підлягає, але за результатами розгляду заяви боржника судом його було скасовано. Заявлені нею вимоги щодо стягнення аліментів відповідали положенням статті 161 Сімейного кодексу України (далі СК України). Всупереч тексту ухвали, в поданому відзиві ОСОБА_2 заперечувала щодо факту утримання ОСОБА_1 дитини від першого шлюбу, оскільки визначених судом аліментів він не сплачує.

ОСОБА_4 до апеляційного суду подано заяву про зменшення розміру аліментів, в зв`язку з перебуванням на його утриманні матері, розмір пенсії якої не дозволяє забезпечити себе всім необхідним.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку частини 2 статті 372 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи частково заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами і скасовуючи судовий наказ Балаклійського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року, суд першої інстанції визнав нововиявленими обставинами те, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває інша неповнолітня дитина, згідно рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 07 вересня 2009 року по справі №2-1666/2009, яким стягнуто зі ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 12 серпня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак вказана обставина була прихована від суду ОСОБА_2 .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 статті 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 4 частини 1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частини 3 статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно частини 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 8 статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини 1 статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Таким чином, судовий наказ про стягнення аліментів, виданий на підставі пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, може бути скасований лише у порядку перегляду його за нововиявленими обставинами.

Згідно з частиною 2 статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

ОСОБА_1 , посилаючись як на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказує, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу стягувач ОСОБА_2 приховала той факт, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 07.09.2009 зі ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 12.08.2009, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 07.09.2009 задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто зі ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 12.08.2009, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 31).

Рішення набрало законної сили 19.09.2009.

В матеріалах справи відсутні докази видачі виконавчого листа за указаним рішенням, перебування його на примусовому виконанні або добровільного виконання його ОСОБА_1 .

Згідно частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами в розумінні положень статті 423 ЦПК України.

Твердження заявника, що при видачі судового наказу невірно вирахувано розмір аліментів ј на ОСОБА_6 , без урахування дитини ОСОБА_1 від першого шлюбу ОСОБА_6 , є необгрунтованими, оскільки судовий наказ від 22.04.2020, виданий Балаклійським районним судом Харківської області жодною мірою не зачіпає інтереси дитини ОСОБА_1 від першого шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

В даному випадку заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд остаточного судового рішення (судового наказу), при цьому, у заяві не вказано жодних об`єктивних обставин, які б були підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, виходячи з принципу верховенства права, фундаментальним аспектом якого є принцип юридичної визначеності, які передбачають повагу до принципу остаточності рішень суду, враховуючи необґрунтованість, безпідставність вказаних в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами доводів, апеляційний суд дійшов висновку, що такі доводи не можуть слугувати підставою для скасування остаточного та обов`язкового судового рішення (судового наказу) та перегляду його за нововиявленими обставинами.

Таким чином, районний суд дійшов помилкових висновків про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами.

При цьому, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до частин 2, 3, 7 статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Тлумачення вищенаведених положень статті 429 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд після скасування місцевим судом рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення нового рішення по суті заявлених вимог має перевірити законність такого судового рішення, та, відповідно до положень статті 374 ЦПК України, прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

При цьому суд апеляційної інстанції повинен виходити із того, що за відсутності нововиявлених обставин, суд першої інстанції мав постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, тому незалежно від форми процесуального документу (ухвала чи постанова), яку суд першої інстанції постановив з порушенням норм процесуального права (за відсутності нововиявлених обставин), апеляційний суд в межах своїх повноважень повинен скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого у цій справі віднесено вирішення питання про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по суті. Нормами ЦПК України не передбачено права суду апеляційної інстанції постановляти ухвалу про задоволення такої заяви чи відмову у її задоволенні.

Відповідна правова позиція зазначена Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року у справі №1519/2-1411/11 (провадження №61-1373св 17), від 13 листопада 2019 року у справі №2610/12441/2012 (провадження №61-17970св18), 15 січня 2020 року у справі №263/2998/19 (провадження №61-20049св19) та від 15 липня 2020 року №2-215/11 (провадження №61-46492св18).

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 14 вересня 2020 року скасувати. Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено 22 березня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук