Справа № 297/2012/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідачки Готри Т.Ю.,

суддів Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та її представника-адвоката Шалапаюка Віталія Леонідовича до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Михайлишиним В.М.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 та її представник адвокат Шалапаюк В.Л. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину.

Позов мотивовано тим, що позивачка та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони ніколи не перебували у зареєстрованому шлюбі, не проживали однією сім`єю в цивільному шлюбі, не вели спільний побут та господарство. Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2018 ОСОБА_2 визнано батьком малолітнього ОСОБА_3 , а також стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200,00 грн, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.10.2019 відповідача позбавлено батьківських прав щодо дитини. Вважають, що на сьогоднішній день сума стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою для належного матеріального забезпечення дитини. Крім того, після ухвалення судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину, матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 значно погіршилося, так як у зв`язку з виробничою необхідністю її було звільнено з роботи з посади бухгалтера у ТОВ «ХОХ-БЕРЕГ», хоча вона й досі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною за основним місцем роботи, а тому всі її доходи це 860,00 грн щомісячні виплати допомоги при народженні дитини. Фактично її та сина утримують її батьки, оскільки відповідач, окрім аліментів у розмірі 1 200 грн на місяць, коштів в більшому розмірі не надає.

Посилаючись на наведені обставини, позивачка та її представник просили суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 на підставі рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2019, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі 3 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.10.2020 позов ОСОБА_1 та її представника адвоката Шалапаюка В.Л. задоволено.

Збільшено розмір стягуваних аліментів за рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2019 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі 4 400,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840, 80 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив змінити зазначене рішення в частині збільшення розміру аліментів та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн щомісячно, а в частині стягнутих з нього витрат на правову допомогу скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. Вказував, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Так, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01.01.2020 прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становив 1 779,00 грн, а тому мінімальний розмір аліментів на малолітнього сина має складати не менше 889,50 грн щомісячно, оскільки батьки в рівних долях повинні утримувати дитину. Вказував, що він згідний сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина у розмірі 1 500,00 грн. Окрім цього, позивачка не надала суду доказів, що з дня ухвалення рішення про стягнення аліментів від 08.05.2019 його матеріальний стан покращився і він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 3 000 грн щомісячно.

Щодо стягнення судом витрат на користь позивачки на професійну правову допомогу в розмірі 4 400,00 грн вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, тобто без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, і ця сума є обґрунтованою.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження в справі та вирішено розгляд цієї цивільної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи та надано позивачці строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копія вказаної ухвали разом з копією апеляційної скарги було направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак 24.02.2021 вказаний лист разом з ухвалою судді від 18.01.2021 та апеляційною скаргою поштою було повернуто до Закарпатського апеляційного суду, тобто ОСОБА_1 його вручено не було. Іншої адреси позивачки матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частинами першою, другою та четвертою статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду в даній справі, ціна позову в якій менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та предметом позову в даній справі є стягнення аліментів, а тому справа підлягає розгляду згідно вищевказаних норм закону, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідачки, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2020 (а.с.19-20) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Берегівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 14 червня 2019 року, актовий запис №2.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.10.2019 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21-22).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося відповідачем, що малолітній син ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю позивачкою по справі ОСОБА_1 .

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2019 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації, починаючи з 06.08.2018 і до повноліття дитини (а.с.19-20).

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Позивачка звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів посилалася на зміну (погіршення) свого матеріального становища у зв`язку з її звільненням з роботи з посади бухгалтера у ТОВ «ХОХ-БЕРЕГ» 28.07.2020, та зазначала, що за основним місцем роботи бухгалтер у ТОВ «Будівельник» - вона й досі знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Дані обставини знайшли своє підтвердження дослідженими колегію суддів матеріалами справи, а саме: копією трудової книжки позивачки серії НОМЕР_2 (а.с.23-24) та копією Наказу №1 від 05.02.2018 про надання ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, підписаного керівником ТОВ «Будівельник».

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено в 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 1779 грн, з 1 липня 1859 грн, з 1 грудня 1921 грн.

Статтею восьмою Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Збільшуючи розмір аліментів з 1 200 грн щомісячно, визначених рішенням суду, до 3 000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції, враховуючи вимоги статей 182, 192 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, погіршення матеріального становища позивачки у зв`язку з її звільненням з роботи, а також те, що відповідач є молодою, здоровою і працездатною людиною, та виходячи з засад якнайкращого забезпечення інтересів дитини, правильно дійшов такого висновку.

Доводи апелянта про те, що він неспроможній сплачувати аліменти в розмірі 3 000 грн, а має можливість сплачувати тільки в розмірі 1 500 грн, не заслуговують на увагу за їх недоведеністю.

Щодо стягнутих з відповідача місцевим судом витрат на користь позивачки за надання правової допомоги у розмірі 4 400,00 грн, то колегія суддів не може погодитись з рішенням суду в цій частині з огляду на наступне.

Згідно з рахунку адвоката від 23.09.2020 року № 6/2020 у вказану суму 4 400,00 гривень входять такі послуги як: правовий аналіз наданих клієнтом пояснень, письмових доказів та інших обставин, що мають значення для клієнта, надання з цього приводу клієнту усних юридичних консультацій та роз`яснення положень сімейного законодавства України стосовно порядку збільшення розміру аліментів на утримання дитини, що становить 400 гривень за 1 годину, і адвокатом витрачено часу 2 години; підготовка проекту позовної заяви за позовом клієнта до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання сина від 23.09.2020, що становить 1 000 грн за годину, і адвокатом витрачено часу 3 години 36 хвилин (а.с. 16).

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується, зокрема : розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 цієї статті).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 цієї статті).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 цієї статті);

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 цієї статті).

Законом України «Про адвокатуру» (далі Закон) встановлено, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 ч. 1 п. 4).

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ст. 27 ч.ч. 1, 3, 5 Закону);

Відповідно до ст.30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні правила щодо надання адвокатом правової допомоги на підставі договору та щодо гонорару встановлені й статтями 14, 28 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17.11.2012, а статтею 28 цих Правил передбачено також, що адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань; при встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Отже, зважаючи на наведені вище норми закону і те, що зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини за своїм змістом щодо фактичних обставин та за правовою кваліфікацією не є складною, її ключовим питанням було збільшення розміру аліментів, раніше встановлених судовим рішенням, яка судом першої інстанції була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі доказами, а тому, на думку колегії суддів, реальний обсяг наданих послуг, затраченого адвокатом часу на правову допомогу не узгоджується з необхідністю витрат часу на підготовку до неї, указаних у акті приймання передачі послуг від 23.09.2020 (а.с.15) та у рахунку адвоката від 23.09.2020 року № 6/2020 (а.с.16), де ці обсяги невиправдано завеликі. Вказані у цих документах обсяги часу на надання послуг не узгоджуються й зі складністю справи, яка таких витрат часу вочевидь не потребувала.

З огляду на це, апеляційний суд частково погоджується з доводами апелянта про те, що заявлений позивачем та задоволений судом першої інстанції розмір витрат позивача на правничу допомогу є надмірним. Така позиція підтверджується наявними в справі доказами і матеріалами. Водночас погодитись із повною безпідставністю заявлених позивачем до стягнення судових витрат не можна, оскільки позивач має законне право вимагати відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу в межах, які відповідають обставинам справи, обсягу і характеру наданої правової допомоги, вимогам обґрунтованості, розумності, справедливості та підтверджуються в цих межах доказами.

Відтак, вимогу апелянта щодо вирішення питання по судовим витратам на правничу допомогу слід задовольнити частково, стягнувши на користь позивачки з відповідача 1 000 грн на відшкодування оплати фіксованого гонорару за надання професійної правничої допомоги.

Таким чином, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 витрат за надання правової допомоги у розмірі 4 400 гривень змінити, визначивши їх розмір в сумі 1 000 гривень.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 березня 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді