УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Штифорук О.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна боржника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кальміуського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить зняти арешт з її майна, накладений постановою державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 50514853 щодо примусового виконання виконавчого листа, який видано Ворошиловським районним судом м. Донецька від 26.03.2012 року № 2-4882/10.

В обґрунтування позову зазначає, що 21.12.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 ст. 37 «Про виконавче провадження», однак при поверненні виконавчого документу арешт майна державним виконавцем знято не було, що обмежує її законні права та інтереси, оскільки відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження відносно неї.

Ознайомившись із позовом та додатками до нього, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Встановлено, що постановою від 21.12.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 50514853 виконавчий лист № 2-4882/10 виданий 26.03.2012 року Ворошиловським районним судом м. Донецька про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі відділення ПАТ «ОТП Банк» в м. Маріуполь заборгованості по сплаті кредиту та відсотків у розмірі 29 107, 24 доларів США, що еквівалентно в гривнях по курсу НБУ (7,91) на дату розгляду справи 230 238, 27 грн., пені у розмірі 10 499, 16 грн., штрафу в розмірі 75, 00 грн., судового збору в розмірі 1 700, 00 грн., витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120, 00, а всього стягнути 242 632, 43 грн. повернуто стягувачу.

Отже, ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження (боржником).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, які містяться у постанові № 5 від 03 червня 2016 року у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Аналізуючи наведені роз`яснення, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи стороною виконавчого провадження (боржником), порушує питання, пов`язане із діями державного виконавця щодо зняття арешту з належного майна боржника, суд вважає, що подана заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження та має розглядатись в порядку, передбаченому розділом VII Цивільно-процесуального Кодексу України, зокрема, ст. 447 ЦПК України, у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначені норми права, зміст та предмет позовних вимог, суддя зазначає про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі та вважає за необхідне роз`яснити позивачу його право як боржника у виконавчому провадженні звернутися до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Також, суд звертає увагу позивача, що в матеріалах справи відсутня постанова про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Керуючись ст.186 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна боржника.

Роз`яснити позивачу, що для вирішення заявленої ним вимоги позивач має право звернутися до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Штифорук