Справа № 349/1870/20
Провадження № 2/349/106/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 березня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого - судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рогатині в порядку спрощеного позовного провадження за правилами заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення суми страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Логін Г.М., звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування в сумі 43 660, 27 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 21 січня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої належний позивачу транспортний засіб марки "Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження.

Винним в ДПТ визнано ОСОБА_2 , водія транспортного засобу марки "Fiat Doblo" державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2020 року в справі №349/467/20 провадження №3/349/258/20.

Відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 8618977 від 06 червня 2019 року було застраховано у ПАТ "СК"УНІКА", якою 26 травня 2020 року позивачу здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 47 318, 90 грн.

Позивач не погоджується з сумою здійсненою страховиком виплати, оскільки згідно звіту експерта-оцінювача Євченка Є.М. №312 від 09 вересня 2020 року, проведеного за заявою позивача, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу"Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1 становить 94 479,17 грн.

Ліміт відповідальності страховика визначений в 100000 грн., франшиза 1000 грн, таким чином розмір збитків, заподіяних позивачу, в межах ліміту страхового відшкодування. Просив позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача 43 660,27 грн. страхового відшкодувадання та судові витрати .

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, в тому числі у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2020 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надавався п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Відповідачем - ПАТ «Страхова компанія «Уніка» відзиву та заперечень на позовну заяву суду не надано.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Логін Г.М. не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про проведення судовного засідання без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечували щодо ухвалення заочного рішення по справі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованою юридичною адресою, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши письмові докази, які надано тільки позивачем, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою судді Рогатинського районного суду від 17 квітня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито за закінченням строку накладення адміністративного стягнення. У постанові зазначено, що вина ОСОБА_2 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №233061 від 30 березня 2020 року про вчинення ОСОБА_2 "Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1 "Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, копією постанови про закриття кримінального провадження від 16 березня 2020 року, витягом з ЄРДР від 22 січня 2020 року, копією протоколу огляду місця події від 21 січня 2020 року, схемою місця ДТП, копіями протоколів допиту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Згідно ч.ч. 3, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що неправомірні дії ОСОБА_2 знаходяться в причино-наслідковому зв`язку зі скоєнням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 січня 2020 року.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкод.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України).

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено (п. 6), що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п. 13.1 ст. 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно п. 9.4 вказаного Закону страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ 8618977 від 06 червня 2019 року, виданим ПАТ «Страхова компанія «УНІКА».

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ 8618977 від 06 червня 2019 року страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100000,0 грн., франшиза 1000 грн.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

З метою визначення матеріальних збитків заподіяних власнику у випадку пошкодження колісного транспортного засобу спільним наказом Фонд держмайна України з Міністерством юстиції України від 24 листопада 2003 року за №142/5/2092 затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), вимоги якої є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

На замовлення страховика було проведено поверхневий огляд та фотографування пошкоджень автомобіля представником страхової компанії.

ОСОБА_1 , як потерпілий має право самостійно обрати експерта, а тому звернувся до оцінювача автотоварознавця Євченка Є.М. для визначення розміру матеріального збитку, завданого належному йому транспортному засобу, сплативши за його послуги 6 340,00 грн. (квитанції від 04.11.2020 року, 07.09.2020 року), а експерт, склав відповідні документи - звіт про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №312/1 від 23.11.2020 року, звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №312 від 16.09.2020 року.

Згідно звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №312/1 від 23 листопада 2020 року, ринкова вартість аварійного (пошкодженого) КТЗ "Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1 на дату оцінки може складати 3500,00 грн. (три тисячі п 'ятсот грн.) як найвища ціна аукціону.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №312 від 16 вересня 2020 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу "Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1 на підставі п.8.2а "Методики", представлених документів, маркетингу ринків збуту об`єктів порівняння, використання нормативних і законодавчих документів по оцінці, методології розрахунків, яка використовується у вітчизняній і зарубіжній практиці визначення вартості, з урахуванням обмежень, що передбачені метою оцінки, при проведенні розрахунків станом на дату оцінки, оцінювач отримав наступне значення оціночної вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу - 94 479, 10 грн.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За ст.30 вищезазначеного закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно ч.VІІ, VІІІ Методики якщо вартість відновлювального ремонту з врахувнням фізичного зносу пошкодженого автомобіля перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження. відновленняч такого автомобіля є економічно недоцільним. У цьому випадку визначається вартість утилізації пошкодженого автомобіля визначається як сума ринкової вартості технічно справних сладників, яка визначється на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі автомобіля підприємства сервісу, а у разі необхідності - дефектуваня та вартості металобрухту, складників, що залишилися.

Розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу "Chevrolet Aveo" державний номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП становив 94479,17 грн, залишкова вартість транспортного засобу становить 3500 грн., розмір ліміту відповідальності сттраховика становив 100000 грн., франшиза 1000 грн. (різниця становить 99 000 грн.) Відповідачем проведено оплату в сумі 47 318,9 грн. , тому до стягнення підлягає сума 43660,27 грн. (94479,17 - 47 318,90 - 3500 = 43660,27 грн.)

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені судові витрати, а саме по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.; витрати по сплаті за проведення звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №312/1 від 23 листопада 2020 року в сумі 3000 грн. згідно квитанції№ 67 від 04 листопада 2020 року; витрати по оплаті звіту №312 про оцінку вартості нанесеного матеріальногозбитку в сумі 3340 грн. згідно квитанції від 07 вересня 2020 року.

Керуючись ст.ст.141,259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 43 660,27 грн. (сорок три тисячі шістсот шістдесят грн. 27 коп.) на відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» 6340 грн. (шість тисяч триста сорок грн.) понесених позивачем судових витрат за проведення звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу та звіту про оцінку майна визначення вартості пошкодженого колісного транспортного засобу та 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач:приватне акціонерне товариство "Страхова компанія"Уніка", місцезнаходження 03062 м.Київ, проспект Перемоги, 65, .

Повний текст рішення складено 22 березня 2021 року

Головуючий О.О.Гаврилюк