Р І Ш Е Н Н Я№ 127/12688/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Коренюк М.В.,

за участі представника позивача АТ "Альфа-Банк" - адвоката Михніцького Г.Ю.,

відповідача і законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , її представника - адвоката Оверковського К.В.,

представника органу опіки і піклування Вінницької міської ради - Бойко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_1 , за участі органу опіки і піклування Вінницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_1 , за участі органу опіки і піклування Вінницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, який мотивовано тим, що АТ «Альфа-Банк» оформило право власності на двокімнатну квартиру, що по АДРЕСА_1 , загальною площею 52,6 кв. м, яка належала на праві власності ОСОБА_3 , згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Альфа Банк» на нерухоме майно є відповідне застереження в п.п. 12.3.1. договору іпотеки від 11.06.2008 р., яким передбачена передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.05.2020 р. АТ «Альфа-Банк» 05.08.2019 р. зареєструвало право власності на спірну квартиру. В належній банку квартирі по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , 1990 р.н., ОСОБА_1 , 1990 р.н., та неповнолітній ОСОБА_1 , 2016 р.н., який зареєстрований в зазначеній квартирі після укладення договору іпотеки. Банк звертався до відповідачів із вимогою про добровільне виселення, але відповідачі продовжують користуватись квартирою, відмовляються добровільно її звільнити, чим створюють перешкоди власникові в користуванні та розпорядженні належним йому нерухомим майном. Просить визнати ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що по АДРЕСА_1 . (а.с. 38-39)

В судовому засіданні представник позивача АТ «Альфа-Банк» - адвокат Михніцький Г.Ю. позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити, суду пояснив, що позичальник ОСОБА_3 не виконувала зобов`язання щодо повернення боргу за кредитним договором від 11.06.2008 р. Позивач АТ «Альфа-Банк» є правонаступником попереднього кредитора (іпотекодержателя). Позивач АТ «Альфа-Банк» на підставі іпотечного застереження за іпотечним договором №0101/0608/71-139-Z-01 від 11.06.2008 р. (підпункт 12.3.10 договору), ст. 37 Закону України «Про іпотеку» зареєстрував право власності на квартиру по АДРЕСА_1 . Банк має намір розпорядитись житлом, надіслав повідомлення відповідачам про добровільне виселення, але відповідачі продовжують проживати в квартирі, що належить банку, чим створюють перешкоди банку в користуванні його власністю - квартирою, за яку банк сплачує податки. Звертає увагу, що квартира придбана за кредитні кошти, до придбання спірної квартири відповідачі мешкали у квартирі матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , загальною площею 76,8 кв. м ( ОСОБА_3 належить 1/2 частка цієї квартири), а неповнолітній ОСОБА_1 зареєстрований в спірній квартирі після того, як був укладений договір іпотеки, без згоди іпотекодержателя.

Відповідач і законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , її представник - адвокат Оверковський К.В. позов не визнають, оскільки зазначена квартира є єдиним житлом відповідачів, а позбавлення малолітнього ОСОБА_1 права користування квартирою може відбуватись лише при наявності попереднього дозволу органу опіки та піклування. Вважають, що позивач неправомірно став власником квартири. Просять відмовити в задоволенні позову. Подали письмові пояснення. (а.с.192- 193)

Представник органу опіки і піклування Вінницької міської ради - Бойко М.П. підтримала висновок органу опіки і піклування Вінницької міської ради щодо недоцільності визнання неповнолітнього ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житлом по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. Надіслав заяву про відкладення розгляду справи в звязку з його перебуванням в Російській Федерації і хворобою. (а.с. 172)

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0101/0608/71-139 від 11.06.2008 р., згідно якого ОСОБА_3 отримала кошти в розмірі 63000,00 дол. США на строк з 11.06.2008 р. до 10.10.2031 р. Пунктом 1.4. договору передбачено, що кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків за договором купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з метою придбання двокімнатної квартири, що по АДРЕСА_1 . (а.с. 76-79)

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №0101/0608/71-139-Z-01 від 11.06.2008 р., предметом якого є квартира по АДРЕСА_1 , загальною площею 52,6 кв. м, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2018 р. (а.с. 5)

Пунктами 10.3, 12.3.1. іпотечного договору №0101/0608/71-139-Z-01 від 11.06.2008 р. передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Сторони засвідчили, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі п.п. 12.3.1 договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця. (а.с. 5 зворот)

На а.с. 145 копія витяг у з державного реєстру правочинів, згідно якого ОСОБА_3 придбала в ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартиру по АДРЕСА_1 .

05.08.2019 р. державним реєстратором КП «Агентство реєстраційних послуг» Козловським М.С. було здійснено державну реєстрацію права приватної власності на квартиру по АДРЕСА_1 , загальною площею 52,6 кв. м, за АТ Альфа-Банк, на підставі повідомлення 2265, виданого 21.06.2019 АТ Альфа-Банк, іпотечного договору від 11.06.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №209731183 від 21.05.2020 р. (а.с. 6-7)

Згідно копії довідки МКП «УК «Замостя» №898 від 04.05.2020 р. та довідок Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 19.06.2020 р. в квартирі, що по АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , 1990 р.н., ОСОБА_1 , 1990 р.н., ОСОБА_1 , 2016 р.н. Малолітній ОСОБА_1 , зареєстрований в цій квартирі з 11.05.2018 р. (а.с. 8, 29, 31, 33).

Тобто, малолітній ОСОБА_1 зареєстрований в спірній квартирі після укладення договору іпотеки.

Згідно висновку органу опіки і піклування Вінницької місько ї ради №01-00-011-62513 від 23.10.2020 р. недоцільним є визнання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, що по АДРЕСА_1 . (а.с. 120)

Позивач АТ Альфа-Банк надіслав відповідачам вимогу про добровільне виселення №4557 від 20.05.2020 р. (а.с. 9, 10)

Згідно акту опиту сусідів №26 від 19.01.2021 р., складеного сусідами відповідачів, за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , 1990 р.н., ОСОБА_1 , 1990 р.н., ОСОБА_1 , 2016 р.н. (а.с. 164)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна від 14.08.2019 р. ОСОБА_3 (мати відповідача ОСОБА_2 )з 06.03.2012 р. є власником Ѕ частки квартири, що по АДРЕСА_2 , загальною площею 76,8 кв. м, власником іншої Ѕ частки цієї квартири є ОСОБА_6 (батько відповідача ОСОБА_2 )(а.с. 82) Відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що до придбання спірної квартири мешкала у квартирі батьків, але через конфлікти з батьком там було жити важко.

Отже, судом встановлені наступні обставини: позивач АТ «Альфа-Банк» є власником квартири, що по АДРЕСА_1 , станом на день розгляду справи право власності на спірну квартиру є зареєстрованим за АТ «Альфа-Банк». Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , малолітній ОСОБА_1 в цій квартирі зареєстровані та проживають. Відповідачі на вимогу власника добровільно квартиру не звільняють, чим чинять перешкоди позивачу АТ «Альфа-Банк» у користуванні і розпорядженні власністю - квартирою, яка придбана за кредитні кошти, була предметом іпотеки, а неповнолітня дитина ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі після передачі квартири в іпотеку і без згоди іпотекодержателя. Ці обставини підтверджуються зазначеними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 77-80 ЦПК України, які суд відповідно до ст. 89 ЦПК України враховує.

Згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ч. 1 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.ст. 12 ч. 1, 33 ч. 1 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (ст. 36 ч. 2 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку»).

Статтею 37 ч. 1-3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 р. (справа №753/12729/15-ц) зробив висновок про те, що до спірних правовідносин застосовується ст. 391 ЦК України та що порушене право власника підлягає захисту шляхом виселення колишнього власника та членів його сім`ї, який, передавши майно в іпотеку, не міг не усвідомлювати того, що предмет іпотеки може бути відчужений, тобто він зобов`язаний був передбачати, що може втратити власність у випадку невиконання чи неналежного виконання взятого на себе основного зобов`язання. Особа, передаючи квартиру в іпотеку та у зв`язку із заборгованістю, надаючи свою згоду на позасудовий спосіб її реалізації шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, знав та повинен був знати про те, що в разі реалізації іпотекодержателем цього майна він втратить статус власника та буде зобов`язаний виселитися з квартири відповідно до положень Закону України «Про іпотеку».

В постанові Верховного Суду від 27.11.2019 р. (справа №753/7093/16-ц) зазначено, що, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого: відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, потрібно ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_1 визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що по АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь позивача по 1051,00 грн судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України,

Законом України Про іпотеку,

ст.ст. 13, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" по 1051,00 грн судового збору з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач Акціонерне товариство "Альфа-Банк", , м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

орган опіки і піклування Вінницької міської ради, м. Вінниця, вул. Соборна, 50.

Повне рішення виготовлено 22.03.2021 р.

Суддя О.О.Венгрин