Справа № 204/1525/21
Провадження № 4-с/204/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

приватного виконавця Щигарцева І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича при виконанні рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2020 року у справі № 204/3900/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича при виконанні рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2020 року у справі № 204/3900/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій він просив: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 2, виданого 18 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/3900/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача збитків в загальному розмірі 53 360,00 грн.; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2, виданого 18 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/3900/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача збитків в загальному розмірі 53 360,00 грн.; стягнути в рахунок розподілу судових витрат 3 000,00 грн. за надання позивачу професійної правничої допомоги при складанні даної скарги. В обґрунтування скарги зазначено, що як свідчить резолютивна частина рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2020 року, суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду 51 360,00 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн., а всього 53 360,00 грн. На підставі вказаного судового рішення, позивачем 18 січня 2021 року був отриманий відповідний виконавчий лист № 2 про стягнення із вказаного вище відповідача присудженої судом суми. З метою примусового виконання вказаного рішення суду, зазначений вище виконавчий лист по справі був поштою направлений на адресу приватного виконавця Щигарцева І. В. Повідомленням приватного виконавця від 16.02.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, скаржнику був повернутий виконавчий лист на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», тобто з підстав відсутності у виконавчому документі РНОКПП (податкового номеру) боржника. Вважає такі дії приватного виконавця неправомірними. Повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів. Саме тому судова практика складається таким чином, щоб судове рішення було виконано якомога швидше. Крім того, з огляду на необхідність позивачу отримати професійну правничу допомогу для оскарження таких дій приватного виконавця, то їх вартість в розмірі 3 000,00 грн., що має бути сплачена позивачем у разі задоволенні скарги, підлягає стягненню із приватного виконавця. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

18 березня 2021 року приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович надав суду письмове заперечення на скаргу, в якому зазначено, що у скарзі ОСОБА_1 не зазначено жодного порушення Закону з боку приватного виконавця та не порушено права чи свободи скаржника, тому скарга не підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. надійшла заява про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 204/3900/20, виданим 18 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму 53 360,00 грн. До заяви було додано оригінал вищевказаного виконавчого листа. Перед вирішенням питанням про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа, ним здійснено перевірку відповідності виконавчого документа вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Перевіркою встановлено, що у виконавчому документі, в графі «Боржник», не було зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. В заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем також не було зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. Автоматизована система виконавчого провадження, в якій здійснюються всі дії виконавчого провадження, не має технічної можливості відкриття виконавчого провадження без зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника. Як зазначено скаржником, виконавець, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Але треба звернути увагу на те, що таку можливість виконавець має лише «під час здійснення виконавчого провадження», тобто, для реалізації зазначеної норми виконавче провадження має бути відкрито. Вищезазначене свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки приватним виконавцем вчинені дії у відповідності до норм діючого законодавства, а доводи зазначені в скарзі не знайшли свого підтвердження та не можуть послугувати підставною для задоволення безпідставної та необгрунтованої скарги. У зв`язку з викладеним просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу без його участі, скаргу підтримав та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В. в судовому засіданні вимоги скарги не визнав та просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги в повному обсязі. Також суду пояснив, що він має змогу робити запити щодо РНОКПП боржника лише в межах відкритого виконавчого провадження, однак під час відкриття ВП та внесення до програми відомостей обов`язковою є наявність РНОКПП, якщо номер не внести то не можливо буде зареєструвати ВП. При цьому на запитання суду пояснив, що програмою передбачена можливість внесення змін до відомостей реєстру виконавчих проваджень, і якщо внести номер з прочерками під час відкриття ВП, то після отримання відомостей щодо дійсного номеру РНОКПП існує можливість внести зміни та зазначити справжній РНОКПП.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 18 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська на підставі рішення суду від 03 листопада 2020 року по цивільній справі № 204/3900/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було видано виконавчий лист № 2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 51 360,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн., а всього 53 360,00 грн. (а.с. 7).

Вищевказаний виконавчий лист разом з заявою ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження був направлений для примусового виконання до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича, які останній отримав 15 лютого 2021 року (а.с.27).

16 лютого 2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим Ігорем В`ячеславовичем було винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі відсутня інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (а.с. 6).

Посилаючись на те, що такі дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. є неправомірними, 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

У статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 3 статті 431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Вимоги до виконавчого документа визначені у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Повертаючи ОСОБА_1 виконавчий документ без прийняття до виконання, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В. посилався на п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Гарантії прав учасників виконавчого провадження є невід`ємними від юридичних гарантій законності, під якими розуміють передбачені законом спеціальні засоби впровадження охорони та, у разі порушення, відновлення законності.

У пункті 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків у виконавчому документі виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, а тому відсутність у виконавчому документі реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника не є підставою для його повернення без прийняття до виконання.

Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17.

При цьому, посилання приватного виконавця Щигарцева І.В. на те, що автоматизована система виконавчого провадження не має технічної можливості відкриття виконавчого провадження без зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, судом до уваги не беруться та відхиляються, оскільки під час розгляду скарги судом встановлено та визнавалось виконавцем, що існує технічна можливість внесення змін до автоматизованої системи виконавчого провадження після отримання відповідних відомостей на запит приватного виконавця.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку про те, що слід визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 2, виданого 18 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/3900/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 51 360,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн., а всього 53 360,00 грн., у зв`язку з чим вимоги скарги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Розглядаючи вимоги скарги в частині зобов`язання приватного виконавця відкрити виконавче провадження слід зауважити, що прийняття відповідних постанов (в тому числі про відкриття ВП) в межах виконавчого провадження відноситься до виключної компетенції державного виконавця, якому надані такі повноваження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає, що ефективним способом захисту порушених прав стягувача та усунення допущених приватним виконавцем порушень буде зобов`язання приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича вирішити питання про прийняття на виконання виконавчого листа № 2, виданого 18 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/3900/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 51 360,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн., а всього 53 360,00 грн., а тому вимоги скарги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись лише на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Чіп Ярослав Миколайович, що підтверджується Договором про надання професійної правничої допомоги № 17/03/20-1 від 17 березня 2020 року, укладеним між Адвокатським об`єднанням «Радник» в особі керуючого партнера Чіп Я.М. та ОСОБА_1 (а.с. 8) та ордером серії АЕ № 1000152 від 23 лютого 2021 року (а.с. 12).

На підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу надано Детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару по справі № 204/3900/20 (опис судових витрат сторони на професійну правничу допомогу) від 23 лютого 2021 року, в якому зазначено, що вартість роботи адвоката щодо консультації клієнта та підготовки скарги на дії приватного виконавця щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання становить 3 000,00 грн. (а.с. 11).

Але, ОСОБА_1 до суду не надано документів, які б підтверджували оплату ним послуг адвоката, що позбавляє суд можливості достовірно встановити факт реального понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За таких обставин суд зазначає, що відсутність на теперішній час підтвердження факту понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином суд вважає, що на теперішній час відсутні докази та підстави для стягнення стягнення з приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., а тому у задоволені вимог скарги в цій частині слід відмовити.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 1, 4, 5, 18, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 2, 4, 76-82, 133, 137, 259, 260, 268, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича при виконанні рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2020 року у справі № 204/3900/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 2, виданого 18 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/3900/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 51 360,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн., а всього 53 360,00 грн.

Зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича вирішити питання про прийняття на виконання виконавчого листа № 2, виданого 18 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/3900/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 51 360,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн., а всього 53 360,00 грн.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д. Л. Черкез