Справа № 643/126/21
Провадження № 2/643/2353/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 643/126/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора, в якому просить:

- визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2021 року визначено склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Власенко М. В.

12 січня 2021 року суддею Московського районного суду м. Харкова Власенком М. В. до Департаменту реєстрації Харківської міської ради направлено запит про надання відомостей щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 січня 2021 року повернуто заявнику клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Корольчук Ю. Ю. про забезпечення доказів у справі, через несплату судового збору.

27 січня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшла відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; залучено Четверту Харківську державну нотаріальну контору до участі у справі в якості третьої особи; призначено підготовче судове засідання на 25 лютого 2021 року; викликано учасників справи в судове засідання; встановлено строки учасникам справи для подання заяв по суті.

У судовому засіданні 25 лютого 2021 року відкладено підготовче судове засідання на 23 березня 2021 року, через неявку всіх учасників справи, а також враховуючи подані заяви ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_4 про відкладення підготовчого судового засідання.

22 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Власенка М. В.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція) закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в цивільному процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Заява про відвід судді обґрунтована тим, що позовна заява ОСОБА_2 не відповідає п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК (не зазначено місце проживання чи перебування, поштовий індекс відповідача ОСОБА_3 ; не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків), що є обов`язковими вимогами до позовної заяви. Також, позовна заява не відповідає вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки всупереч цим положенням позивачем проігноровано обов`язок зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), а також не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких були ним додані. Позивачем не зазначено щодо жодного з документів у кого саме перебувають оригінали письмових доказів, копії низької якості та не зазначено які з доказів не можуть бути подані разом із позовною заявою. Крім цього, всупереч вимогам ч. 1, 2, ст. 83, ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, п. 5.26, 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, позивачем до позовної заяви додано докази не засвідчені у визначеному порядку. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 ЦПК України зобов`язаний був постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Проте, суддею постановлено ухвалу від 28 січня 2021 року про відкриття провадження у справі, ігноруючи та замовчуючи зазначені факти, що свідчить про упередженість, свідоме надання переваг позивачу шляхом незастосування до нього обов`язкових положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України, зняття з позивача обов`язку дотримуватись вимог процесуального закону. Вказані дії судді унеможливлюють виконання іншими учасниками справи вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України щодо надсилання копій документів учасникам справи, суперечать засадам (принципам) цивільного судочинства щодо верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальності сторін, диспозитивності та не відповідає завданню цивільного судочинства щодо справедливого і неупередженого розгляду. Відтак, з урахуванням зазначених порушень, відповідно до ст. 36 - 38, 40 ЦПК України, наявні підстави для відводу судді Власенка М. В., оскільки дії судді викликають сумнів у його неупередженості.

Суд, перевіривши доводи заяви про відвід судді та матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід судді подана 22 березня 2021 року, тобто пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, призначеного на 23 березня 2021 року, суд доходить висновку про наявність підстав для її розгляду судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п. 1 ст. 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» зазначив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Заявляючи про відвід, заявник не навів очевидних фактів, з яких би вбачалося, що суддя Власенко М. В. прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду цієї справи, поза тим поведінка судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості. Доводи щодо відсутності підстав для відкриття провадження у справі мають суб`єктивний характер, оскільки відповідність позовної заяви ОСОБА_2 вимогам процесуального закону перевірялась суддею з урахуванням усіх його вимог, у тому числі з додержанням вимог ст. 187 ЦПК України щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Крім цього, суд зазначає, що чинне законодавство не містить вимог у разі, коли фізичною особою здійснюється засвідчення копії документа, який стосується цієї особи, а тому виходячи із загальних положень щодо засвідчення копій документів, на таких копіях проставляється особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, з відміткою «Згідно з оригіналом», дата засвідчення копії. Посилання заявника на Порядок засвідчення копій документів, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, суд вважає помилковим, оскільки згідно п. 1.1 цього Порядку, ці вимоги поширюються на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій).

Інші доводи заявника зводяться до незгоди з ухвалою суду про відкриття провадження у справі та не можуть бути підставою для відводу судді, а є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог процесуального законодавства.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Власенка М. В. є необґрунтованими, а заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім цього, враховуючи положення ст. 36 ЦПК України, суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Оскільки не може бути підставою для відводу незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді (ч. 4 ст. 36 ЦПК України), відтак суд доходить висновку, що у задоволені заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Власенка М. В. слід відмовити.

Враховуючи те, що заява про відвід судді надійшла пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а тому така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для самовідводу, на переконання суду, також відсутні.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 643/126/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Власенко