УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/136/21

15 березня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

заявника - ОСОБА_1

стягувача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2021 року Костопільським районним судом Рівненської області у справі №564/136/21 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліментів на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 /однієї четвертої/ частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Також судовим наказом стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) в дохід держави 227 /двісті двадцять сім/ гривень судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

16 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що при винесені судового наказу судом не були враховані невідомі суду, однак істотні обставини. Як на невідомі, але істотні обставини заявник вказує те, що з моменту розлучення добровільно надавав кошти на утримання дитини, приймає активну участь у вихованні та розвитку дитини та її медичному забезпеченні, у разі потреби надає кошти безпосередньо дочці, яка вже досягла віку, що дозволяє їй самостійно розпоряджатись своїми доходами. Вказує, що судом не враховано матеріальний стан боржника, оскільки останній не має офіційного постійного доходу, а лише тимчасові заробітки і його дохід складає не більше 3000 грн на місяць. Вважає, що вказані обставини мають істотне значення при вирішенні питання визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь стягувача, оскільки свідчать про фінансову неспроможність боржника сплачувати у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, через нерегулярний мінливий дохід.

На підтвердження обставин, викладених у заяві, заявник надав довідку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 15.02.2021 №28786/33 відповідно до якої станом на 15.02.2021 відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 року.

Також у заяві вказав, що наведені доводи зможе підтвердити свідок ОСОБА_3 та заявив клопотання про виклик вказаної особи як свідка. У судовому засіданні від допиту свідка відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву та вказав, що нововиявленими обставинами є відсутність у останнього постійного заробітку, наявність лише тимчасових заробітків.

ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечила та пояснила, що на момент подачі заяви про видачу судового наказу і на даний час відповідач має дохід і визначений у судовому наказі розмір аліментів 1/4 частина від доходу боржника є безспірним.

Заслухавши сторін, дослідивши заяву про скасування судового наказу та матеріали додані до неї, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд в установленому законом випадку за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наказне провадження не є свідченням відсутності спірних правовідносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Так відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм свідчить, що спосіб стягнення аліментів - тверда грошова сума або частка від заробітку визначає той з батьків, з ким проживає дитина, тобто це право такої особи.

Більше того, вимога про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб є безспірною у розумінні ст.161 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 8 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.423 Цивільного процесуального кодексу України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За змістом ст.423 Цивільного процесуального кодексу України, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ст.423 Цивільного процесуального кодексу України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених Цивільним процесуальним кодексом України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в законі.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що цей доказ є вирішальним.

Відтак, відсутність у заявника офіційного доходу та наявність нерегулярних заробітків не може бути нововиявленою обставиною в розумінні ЦПК України та не є підставою для скасування судового наказу в такому випадку, оскільки незалежно від існування таких обставин спосіб стягнення аліментів належить тому з батьків, з ким проживає дитина, а заявлена у наказному провадженні вимога про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку є безспірною.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 170, 423, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про скасування судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2021 року у справі №564/136/21 за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. В. Левчук