Справа № 314/4084/21
Провадження № 2/314/1238/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 м. Вільнянськ

Справа № 314/4084/21;

провадження № 2/314/1238/2021;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 ;

- відповідач ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Валочкіна В.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

В обґрунтування позову посилається на те, що в 1980 році чоловік позивачки ОСОБА_4 , як переселенець приїхав в Вільнянський район Запорізької області на постійне місце проживання. Влаштувався на роботу в радгосп «Жовтневий». В тому році було зареєстровано шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 і в 1981 році, радгосп виділив йому, як переселенцю житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно діючого на той час законодавства, а саме Постанови Ради Міністрів СССР від 31.05.1973 року, № 9364, частину вартості будинку сплачував державний бюджет, другу частину сплачував радгосп, а на залишок держава надала позику (ссуду) в розмірі 2300 рублів. До кінця 1992 року позивач разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 виплатили повністю надану їм позику (ссуду) за будинок. 11 грудня 1992 року директором радгоспу було видано довідку про те, що позика (ссуда) погашена, претензій до позивачки та ОСОБА_4 радгосп не має. Довідка видавалась для пред`явлення в Запорізьке БТІ для оформлення права власності на будинок. В 1996 році чоловік позивачки ОСОБА_4 розпочав оформлення права власності на будинок на своє ім`я, а саме надав до Запорізького БТІ необхідні документи. Запорізьке БТІ оформило технічний паспорт на будинок, але закінчити переоформлення права власності на себе він не встиг через хворобу. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті залишились спадкоємці: позивач ОСОБА_1 , донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 прийняли спадкове майно вчасно, а донька ОСОБА_2 відмовилась від спадкування. Державним нотаріусом Вільнянської нотаріальної контори, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, 13.08.2021 за № 1190/02-31 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Внаслідок неможливості успадкування житлового будинку у нотаріальному порядку позивачка звернулася до суду.

Позивач та її представник у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, просили задовольнити.

Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області. Витребувано у державного нотаріуса копію спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.09.2021 до суду надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру.

Ухвалою від 20.10.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина в вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 залишились спадкоємці: позивач ОСОБА_1 , донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 прийняли спадкове майно вчасно, а донька ОСОБА_2 відмовилась від спадкування. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Державним нотаріусом Вільнянської нотаріальної контори, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, 13.08.2021 за № 1190/02-31 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає доводи позивача обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Так, згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України право на звернення до суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї у визначеному цим Кодексом порядку.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 зі справи № 924/831/17).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно дост.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 26 квітня 1980 року вбачається, що ОСОБА_4 , 26 квітня 1980 року уклав шлюб з ОСОБА_5 (а.с. 17).

У 1981 році, радгосп «Жовтневий» виділив ОСОБА_4 , як переселенцю житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

11 грудня 1992 року директором радгоспу «Жовтневий» Башмакову О.П. було видано довідку про те, що позика (ссуда) погашена, претензій до ОСОБА_4 радгосп не має (а.с. 24).

В 1996 році чоловік позивачки ОСОБА_4 розпочав оформлення права власності на будинок на своє ім`я, а саме надав до Запорізького БТІ необхідні документи. Запорізьке БТІ оформило технічний паспорт на будинок (а.с. 20-23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 (а.с. 16).

Позивач ОСОБА_1 , фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті (а.с. 15), а також поданою заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідно до копії спадкової справи № 397 за 2003 рік (а.с. 48).

При цьому, з копії спадкової справи № 397 за 2003 рік вбачається, що ОСОБА_3 також звертався до нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини (а.с. 48), але у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Що стосується спадкоємиці ОСОБА_2 , то у заяві, яка міститься в копії спадкової справи № 397 за 2003 рік (а.с. 48) зазначено, що остання не претендує на спадкове майно та у судовому засіданні також позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення.

Судові витрати.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», бані літ. «В», сараю літ «Г», вбиральні літ. «Д», погребу літ. «пг», паркану літ. «№1.2», замощення літ. «І» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.12.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

10.12.2021