Справа № 766/2934/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 березня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ), треті особи ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_4 ), Херсонська міська рада (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, буд. 37) про зняття арешту, -

встановив:

27 лютого 2021 року представник ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів про зняття арешту, у якому просила зняти з квартири АДРЕСА_5 арешти, накладені:

-на підставі постанови Комсомольського ВДВС РУЮ у м. Херсоні від 11.12.2002 року, зареєстрований 14.10.2005 року за №2494442 Першою Херсонською ДНК;

-на підставі постанови Комсомольського ВДВС РУЮ у м. Херсоні від 23.06.2008 року, зареєстрований 05.07.2008 року за №7513826 Третьою Херсонською ДНК.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції матеріали позовної заяви з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2021 року передана судді Булах Є.М. 25.02.2021 року.

Згідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання(перебування) такої фізичної особи,

За інформацією отриманою судом 15.03.2021 року з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 16.03.2021 року, відомості про реєстрацію відповідача надати не має можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання(перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України виходячи з наступного.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до п. 19 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень.

У зв`язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

З огляду на те, що позивач є боржником за виконавчим провадженням з примусового виконання судового наказу №2н-161, виданого 30.01.2008 року Комсомольським районним судом м. Херсона, йому слід визначитися з належним порядком звернення до суду встановленим розділом VII ЦПК України за захистом свого порушеного права.

Крім того, звертаю увагу, що частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на викладене, позивачу слід обґрунтувати підстави звернення до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про зняття з квартири АДРЕСА_5 арешту, накладеного при виконанні вироку місцевого суду Комсомольського району м. Херсона від 12.08.2002 року з урахуванням необхідності обрання належного способу захисту порушеного права.

Позивачу з урахуванням викладеного необхідно визначитися із способом захисту своїх прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви із вимогою немайнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання позивачем позову складає 908, 00 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, отже за кожну позовну вимогу необхідно сплатити судовий збір у розмірі та за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 1 816, 00 грн.(908*2).

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може своєю ухвалою за клопотанням особи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розмірі річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Представником позивача до позову долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтувано тим, що розмір судового збору, який належить сплатити позивачу є значним, у підтвердження чого надала довідку про доходи АТ «Укрпошта» ХФ від 18.01.2021 року №118.

За змістом означеної довідки сукупний дохід ОСОБА_1 за період з січня по грудень 2020 року складає 69 721, 70 грн.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та зважаючи на те, що розмір судового збору (1 816, 00 грн) не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, (3 486, 08 грн), клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки обставини викладені на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору не підтвердженні належними доказами.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

З урахуванням встановленого, позивачу слід обґрунтувати підстави звернення до суду у обраний спосіб захисту та з урахуванням обґрунтування обраного способу захисту надати докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ), треті особи ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_4 ), Херсонська міська рада (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, буд. 37) про зняття арешту залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу/ представнику.

Надати позивачу/ представнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Булах