Справа № 581/61/21
Провадження № 2/581/65/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2021 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Сізова Д.В., з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

у присутності позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

3 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який 22 лютого 2021 року уточнив, та свої вимоги обґрунтовує такими обставинами.

Рішенням Липоводолинського районного суду від 30 липня 2019 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Після ухвалення рішення суду його матеріальне становище значно погіршилося, оскільки з вересня 2020 року він звільнився з роботи у зв`язку з численними травмами ніг та опорно-рухової системи, які він отримав під час служби в Республіці Афганістан. Після втрати заробітку він отримує лише пенсію по інвалідності та один раз на рік - орендну плату за земельну ділянку (пай), із якої також відраховуються аліменти за вказаним рішенням суду. Іншого постійного доходу він не має, оскільки підсобного господарства не веде, квартира чи автомобіль у його власності також відсутні. Він хоч і є особою працездатного віку, однак за станом свого здоров`я ледве може пересуватися та обслуговувати себе, у нього відсутні кошти для проходження повноцінного лікування.

Крім того, на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_4 , яка також має групу інвалідності, тяжко хворіє, потребує постійного лікування. Із серпня 2020 року разом з ним та дружиною проживає її матір, яка отримує пенсію та за станом свого здоров`я потребує стороннього догляду та лікування. Отже на його утриманні знаходиться неповнолітній син, непрацездатна хвора дружина та її мати.

Відповідач нещодавно придбала будинок, зробила у ньому ремонт, отримує аліменти на утримання сина, отримує орендну плату за земельні ділянки (паї), що належать її старшій дочці в порядку спадкування після смерті її батька (колишнього чоловіка відповідача) та баби, отримує та розпоряджається пенсією старшої дочки по втраті годувальника. Крім того, ОСОБА_3 користується пільгами на харчування в школі, які належать йому, як сину учаснику бойових дій, та становлять 500 грн.

У зв`язку з викладеним, просить суд змінити розмір стягуваних з нього за рішенням суду аліментів, зменшивши їх до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача сплачений ним при подачі позову судовий збір 908 грн.

Відповідач надав відзиви, як на первісну так і на уточнену позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволені позову. У відзивах ОСОБА_2 зазначає, що на підтвердження погіршення свого майнового стану, а саме втрати роботи, позивач не надав жодного доказу. Під час ухвалення рішення про стягнення аліментів, суд врахував обставину відсутності у ОСОБА_4 роботи. Вказує, що позивач перебуває у шлюбі ще з 28 квітня 1990 року, і його першому синові майже 30 років. Щодо перебування дружини та її матері на утриманні позивача, зазначає, що із наданих медичних документів не вбачається, з якого часу його дружина перебуває на відповідних обліках, і того, що вона потребує постійного лікування. Крім того, дружина позивача та її мати отримують власний дохід у вигляді пенсії. Зауважила, що позивач та його дружина хоча і є інвалідами ІІІ групи, проте ці обставини вже існували на день винесення рішення, а тому не можуть враховуватися, як підстави для зміни розміру аліментів. Посилається на те, що позивач є працездатною особою, має високу пенсію, отримує дохід від орендної плати за земельний пай, має пільги по соціальному забезпеченні та сплаті соціальних послуг.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги. Повідомив, що він хоча є особою працездатного віку, однак за станом здоров`я не може працювати. Вказав, що його пенсія складає близько 7000 грн., на даний час відрахування на аліменти становлять 1740 грн. Однак враховуючи наявну заборгованість по їх сплаті, із нього стягується 3480 грн., проти чого він проти та не заперечує сплачувати їх у розмірі 1700 грн.

Відповідач у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві. Повідомила, що вона ніде не працює, через відсутність роботи займається домашнім господарством. Просила стягнути з позивача лише половину понесених нею витрат на правову допомогу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 11).

Заочним рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 липня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Позивач зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає разом з дружиною ОСОБА_4 та її матір`ю ОСОБА_6 (а.с. 36).

Позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 із 28 квітня 1990 року (а.с. 10).

Із копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він до 4 березня 2019 року працював водієм автотранспортних засобів на ТОВ «Завод Кобзаренка» (а.с. 32). Позивач є інвалідом ІІІ групи (без терміново), отримує пенсію по інвалідності, розмір якої становить близько 7000 грн. на місяць (а.с.12, 13, 15, 37).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом ІІІ групи (без терміново) за загальним захворюванням, має бронхіальну астму 4-го ступеню, отримує пенсію по інвалідності, що за період із 1 вересня 2020 року по 28 лютого 2021 року складає 12600 грн. ( а.с. 16, 39, 44).

Матір ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на диспансерному обліку у лікаря загальної практики-сімейної медицини, отримує пенсію, що за період з 01 вересня 2020 року по 28 лютого 2021 року складає 13589,78 грн. ( а.с. 35).

ОСОБА_2 зареєстрована та разом із сином ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_2 (а.с. 22, 52).

Відповідач за вказаною адресою має у власності житловий будинок, загальною площею 66 кв. м, житловою 38,9 кв.м, та присадибну земельну ділянку, площею 0,25 га.

Із відомостей про суми виплачених доходів та утриманих податків від 10 березня 2021 року вбачається, що у 2020 році відповідач за І квартал отримала 5067 грн. соціальних виплат та 4310 грн. доходу від надання земельної ділянки в оренду; за ІІ квартал - 921 грн. соціальних виплат; за ІІІ квартал 4935 грн. аліментів; за ІV квартал 6114 грн. соціальних виплат, 17240 грн. доходу від надання земельної ділянки в оренду та 2743 грн. аліментів.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним та у зв`язку зі значним погіршення матеріального становища платника або погіршенням його здоров`я може бути зменшений.

Під час судового розгляду позивач не надав належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б встановити обставини значного погіршення його стану здоров`я, що спричинило втрату роботи, а відповідно і заробітку, що значно погіршило б його майновий стан. Наявність у матеріалах справи лише електронного направлення на консультацію лікаря невролога та висновок магнітно-резонансної томографії за 2014 рік не вказують на зазначені обставини. Відсутні й відомості про те, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, проходив реабілітацію чи санаторно-курортне лікування, не надав позивач і доказів про понесені ним витрати на лікування.

Крім того позивач вказує на те, що є інвалідом ІІІ групи та за станом здоров`я, не може працювати, проте ці обставини вже існували на день прийняття рішення про стягнення аліментів, а тому не можуть враховуватися, як обставини, передбачені ст. 192 СК України, як підстави для зміни розміру аліментів.

Ухвалюючи рішення, суд звертає увагу на те, що позивач посилається на утримання ним дружини ОСОБА_4 , яка має групу інвалідності, тяжко хворіє, потребує постійного лікування і відповідно додаткових витрат на ліки, а її мати ОСОБА_7 за станом здоров`я також потребує стороннього догляду та лікування. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів того, що він несе витрати на їх утримання та лікування. Крім того, судом встановлено, що позивач отримує власний дохід у вигляді пенсії, що також не може вказувати на наявність передбачених ч. 1 ст. 192 СК України підстав для погіршення його матеріального стану.

Досліджуючи майновий стан відповідача, суд встановив, що ОСОБА_2 не працює, самостійно виховує сина ОСОБА_3 , а її доходи складаються лише з виплат за надання в оренду земельної ділянки та державної соціальної допомоги у вигляді субсидії, які не дають підстав стверджувати про наявність у неї значно кращого ніж у платника аліментів матеріального стану.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем значного погіршення його матеріального становища або погіршенням його здоров`я, які б вказували на необхідність зменшення стягнутих рішенням суду аліментів, тому відмовляє у задоволенні позову.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи положення ст. 137, 141 ЦПК України, оцінивши надані відповідачем договори про надання правничої допомоги від 22 лютого та 5 березня 2021 року, акти приймання-передачі наданих послуг від 24 лютого та 9 березня 2021, квитанції до прибуткового касового ордера № 7 від 23 лютого 2021 на суму 1200 грн. та № 16 від 9 березня 2021 року на суму 1200 грн., суд задовольняє клопотання відповідача про стягнення на її користь половини понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 1200 грн., які підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1200 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Д. В. Сізов