У Х В А Л А

15 березня 2021 року

м. Київ

справа № 712/5656/20

провадження № 61-2143ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Дружиніна Євгена Євгеновича, на постанову Черкаського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року Дружинін Є. Є. , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 12 січня 2021 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявник не зазначив підстав, виключних випадків неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

ОСОБА_1 зазначає, що підставою оскарження постанови суду апеляційної інстанції є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Проте він не вказує щодо якої норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Разом з тим, ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилається на те, що постанова Черкаського апеляційного суду від 12 січня 2021 року ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, посилається на постанови Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 750/2728/16-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 487/1398/15, від 27 травня 2020 року у справі № 905/2947/17, постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17. Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно обґрунтувати підстави касаційного оскарження у цій частині.

Заявник узагальнено посилається на порушення норм процесуального права, зокрема, зазначив, що суд апеляційної інстанції не повинен брати до уваги договір іпотеки, проте ОСОБА_1 не зазначив конкретного пункту, відповідно до частин першої та третьої статті 411 ЦПК України щодо порушення норм процесуального права.

За таких обставин, відповідно до частин другої, четвертої статті 392 ЦПК України заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій конкретно зазначити підстави оскарження постанови суду апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 392, частин першої, третьої статті 411 ЦПК України. Надіслати уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Дружиніна Євгена Євгеновича, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 15 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник