Справа 431/4231/20
Провадження 2-о/431/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі судді Ткач О.В.,

за участю секретаря Петрової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із чоловіком на момент його смерті,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із чоловіком на момент його смерті. В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23.02.1974 р. ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком усе життя, шлюб не розривала і окремо ніколи не мешкали. З 2003 року подружжя ОСОБА_3 разом мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , але зареєструвалась заявниця, на відміну від свого чоловіка, за цією адресою пізніше у 2007 році. У 2014 році заявниця з чоловіком були переміщеними особами у м. Харків, мешкали за однією адресою: АДРЕСА_2 . Коли останнього разу заявниця з чоловіком поїхали до родичів на тимчасово окуповану територію, чоловік заявниці ОСОБА_2 дуже захворів. Через важкий стан здоров`я він не мав змоги виїхати на підконтрольну Україні територію. Щоб піклуватися про нього, бо він потребував постійного догляду, заявниця залишилась з чоловіком на окупованій території за їхньою старою адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 і помер.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 знов повернулась на підконтрольну Україні територію, але мешкає вже за іншою адресою, через що з`явились розбіжності у адресах мешкання її з чоловіком довідках ВПО. ОСОБА_2 остання довідка ВПО за старою адресою у м. Харків, а ОСОБА_1 остання довідка ВПО вже за іншою адресою у м. Старобільськ.

Чоловік заявниці отримував набагато більшу пенсію ніж заявниця. Пенсії ОСОБА_1 вистачало лише на харчування, а купувати собі ліки, оплачувати комунальні послуги остання була не в змозі. ОСОБА_2 до останнього часу свою пенсію повністю віддавав дружині, оскільки вони жили однією родиною, витрачали її на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, ліків та інше. Тобто останні роки заявниця була практично на утриманні свого чоловіка.

Заявниця звернулась до Старобільського об`єднаного УПФУ у Луганській області за консультацією про перехід на пенсію чоловіка, але їй було відмовлено, тому що адреса мешкання її та чоловіка за довідкою ВПО не співпадала та запропоновано звернутися до суду. На підставі чого заявниця звернулася до суду з даною заявою.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, у заяві вказала про розгляд справи у її відсутність та відсутність її представника ОСОБА_4 (а.с. 2).

Від зацікавленої особи Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області надійшли письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 в яких просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із чоловіком на момент його смерті з підстав вказаних у письмових поясненнях, просить справу розглядати за відсутністю представника управління (а.с. 26-29).

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 14) заявниця ОСОБА_1 перебула у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 з 23.02.1974 р.

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 12) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копій паспортів заявниці ОСОБА_1 та її померлого чоловіка ОСОБА_2 (а.с. 6 зворот, 10 зворот) вбачається, що заявниця з чоловіком були зареєстровані за однією адресою.

Згідно копії довідки ВПО від 20.11.2014 р. № НОМЕР_1 ОСОБА_1 постійно проживала: АДРЕСА_1 , і перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_3 (а.с. 9).

Згідно копії довідки ВПО від 17.08.2020 № 934- заявниця фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 8).

Згідно копії довідки Старобільського ОУПФУ Луганської області розмір пенсії ОСОБА_1 складає 2100,00 грн. (а.с. 35).

Згідно копії довідки УПФУ в Московському районі м. Харкова ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_3 , та розмір його пенсії складав 12319,56 грн. (а.с. 13).

З копії довідки № 82 від 21.08.2020 р., виданої державною установою так званої Луганської народної республіки, ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Суд приймає ці документи як докази виходячи із аналізу практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні.

Так, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що заявниця ОСОБА_1 спільно проживала та знаходилась на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 до настання його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 81, 247, 258, 259, 265, 268, 315, 319 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із чоловіком на момент його смерті - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка с. Новоолександрівка, Краснодонського р-ну, Луганської області, спільно проживала на момент смерті однією родиною разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином України, уродженцем с. Нечатово, Столинського р-ну, Брестської області, за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходилася на його утриманні, до моменту його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Луганської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О. В. Ткач