ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9131/21 Номер провадження 22-ц/814/2527/21Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

секретар: Таценко Т.Р.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Міністерство оборони України, Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд»

третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд»

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави, постановлену 23 вересня 2021 року у складі судді Блажко І.О.

по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову, де вказав, що він має намір подати до суду позовну заяву про визнання за ним права користування нежитловим приміщенням, площею 15 кв.м., що знаходиться на другому поверсі громадського будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Вказав, що у відповідності до договору суборенди нежитлових приміщень від 05.08.2020 року, 20.08.2020 року, 01.09.2020 року він є законним суборендарем нежитлових приміщень площею 15 кв.м., 20 кв.м., 50 кв.м. у строк до 30 червня 2023 року.

Приміщення в суборенду йому були передані орендарями цих приміщень ПП «Оптима ресурс», ФОП ОСОБА_2 .

Зазначив, що у вересні 2021 року йому стало відомо, що у державній виконавчій службі відкриті виконавчі провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 17.12.2019 року у справі № 917/154/15 про витребування шляхом вилучення від ТОВ «Укрінвестгруп» нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 та передання їх ДП МОУ «Укрвійськбуд».

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нежитлові приміщення, які перебувають у нього в суборенді належать Державі України в особі Міністерства оборони України.

Міністерство оборони України та ДП МОУ «Укравійськбуд», які є стягувачами у виконавчому провадженні не визнають його права оренди нежитлових приміщень, намагалися здійснити виселення. Державним виконавцем призначено примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 17.12.2019 року на 23.09.2021 року і в нього існують обґрунтовані підстави вважати, що в результаті цих дій його права орендаря будуть порушені, він буде позбавлений можливості володіти та користуватися орендованими приміщеннями.

При ухваленні судового рішення про задоволення його позовних вимог відновлення його прав буде утруднене, оскільки власник приміщення має намір передати його в користування іншим особам. А відтак, для відновлення прав він вимушений буде повторно звертатися до суду з позовом до нових користувачів приміщення.

Просив заборонити Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) та представникам ДП МОУ «Укравійськбуд» або іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове позбавлення його прав володіння, користування орендованими приміщеннями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2021 року заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задоволено.

Заборонено Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове позбавлення ОСОБА_1 прав володіння та користування орендованими приміщеннями: площею 15 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на другому поверсі громадського будинку, літер А-2; площею 20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на підвальному поверсі в громадському будинку літер А-2; площею 50 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на другому поверсі в громадському будинку літер А-2 та передачу цих прав Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд».

Заборонено представникам державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» або іншим особам, що представляють Міністерство оборони України вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове позбавлення ОСОБА_1 прав володіння та користування орендованими приміщеннями, площею 15 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на другому поверсі громадського будинку, літер А-2; площею 20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на підвальному поверсі в громадському будинку літер А-2; площею 50 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на другому поверсі в громадському будинку літер А-2 та передачу цих прав державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» нерухомого майна у вигляді нежитлових приміщень в будинку номер АДРЕСА_2 .

Зупинено стягнення в межах ВП № 60947596 та ВП № 60948393 на виконання наказів Господарського суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року, виданих на виконання рішення суду від 07 травня 2018 року у справі № 917/154/15.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржило ДП МОУ «Укрвійськбуд», просило скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувають виконавчі провадження ВП №60948393 та ВП №60947596 з примусового виконання судового наказу Господарського суду Полтавської області у справі № 917/154/15 від 17.12.2019 року про витребування шляхом вилучення від ТОВ «Укрінвестгруп» нерухомого майна у вигляді нежитлових приміщень в будинку номер АДРЕСА_2 .

Отже, накладення заборони державній виконавчій службі та стягувачу за виконавчим провадженням ДП МОУ «Укрвійськбуд» вчиняти дії відносно нерухомого майна, розташованого у буд. АДРЕСА_1 , що передбачені судовими рішеннями та зупинення стягнення за ВП №60948393 та ВП №60947596 фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що порушить права стягувача за виконавчими провадженнями ДП МОУ «Укравійськбуд», відтак обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданню цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 524/7234/18 зазначив наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. У цій справі, вирішуючи питання про забезпечення позову, суди не взяли до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Фактично обраний позивачем спосіб забезпечення позову зупиняє виконання судового рішення у іншій справі.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Верховний Суд виходить з того, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яким фактично зупинено виконання судового рішення у господарській справі №917/154/15, що відповідно до ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

При поданні апеляційної скарги ДП МОУ «Укрвійськбуд» сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України підлягають поверненню за рахунок заявника ОСОБА_1 , якому відмовляється у забезпеченні позову.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» судові витрати у розмірі 2 270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль