Справа № 930/2686/21
Провадження №2/930/897/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Немирівської міської ради Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області із завою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка скадається із житлового будинку з господарськими будівлями, що належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 на право особистої власності на жилий будинок, виданого 20.09.1988 року виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради та знаходиться в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 11.03.2013 року секретарем Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим номером №29, відповідно до якого все своє майно заповів їй, ОСОБА_2 .

Діти спадкодавця: дочка- ОСОБА_4 , дочка - ОСОБА_5 , які мешкають в м. Немирів Вінницької області та дочка - ОСОБА_6 , яка проживає в м. Воркута Російської Федерації, відмовилися від права на обов`язкову частку у спадщині, про що кожна від свого імені подали відповідні заяви приватному нотаріусу Люлько Л.М. Немирівського нотаріального округу Вінницької області.

Таким чином, вона єдина спадкоємиця за заповітом на майно ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.

Позивач прийняла спадщину шляхом подачі у визначений законодавством шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Люлько Л.М. Немирівського нотаріального округу Вінницької області.

05.10.2017 року вона нотаріально оформила свої спадкові права на земельну ділянку 0,25 га для обслуговування вищезазначеного житлового будинку в АДРЕСА_1 , про що отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 .

Наразі у неї виникла необхідність документально оформити свої спадкові права на житловий будинок в АДРЕСА_1 , належний спадкодавцю ОСОБА_3 і вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину.

Однак, приватним нотаріусом Люлько Л.М. їй було відмовлено та 04.11.2021 року винесено постанову №488/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Відмова нотаріуса мотивована тим, що нею не надано оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок в АДРЕСА_1 , належний померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Таким чином, до звернення до суду з позовною заявою нею було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом звернення до нотарільного органу. Проте нотаріусом їй відмовлено, чим порушено право на оформлення спадкових прав на нерухоме майно після смерті ОСОБА_3 , тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача - Немирівської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З цієї норми також випливає те, що таке визнання має не суперечити закону і не порушувати права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане повторно 09.08.2016 року, було видано свідоцтво про право власності №385 від 20.09.1998 року на жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «Немирівське РБТІ» станом на 01.01.2021 рік житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 Тульчинським бюро технічної інвентаризації 20.09.1988 р. в реєстровій книзі №2 Р№382.

Відповідно до довідок виконавчого комітету Немирівської міської ради №27, 28, 35, згідно із записами у Погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1980-1982 р.р., 1983-1985,р.р, членом колгоспного двору, а у 2016-2020 роки членом домогосподарства АДРЕСА_1 , являвся ОСОБА_3 .

Все своє майно ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 згідно заповіту від 11.03.2013 року, посвідченого секретарем Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Згідно довідки виконавчого комітету Немирівської міської ради №25 від 06.10.2021 року ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, а спадкоємцями на обов`язкову частку у спадщині являються дочки померлого: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від отримання обов`язкової частки у спадщині відмовилися, про що подали до нотарільної контори відповідні заяви у строк, визначений у законі.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 5 жовтня 2017 року ОСОБА_2 є спадкоємицею ОСОБА_3 та отримала у спадщину земельну ділянку, площею 0,2500 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №488/02-31 від 04.11.2021 року ОСОБА_2 було відмовлено, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відсутністю у спадкоємиці документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом приймається до уваги, що відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню,оскільки позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до ч.3 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 , як спадкоємиця за заповітом, прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на це майно.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , реєстаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок "А" загальною площею 69,3 кв.м, в тому числі житловою площею 43,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, а саме: веранда "а", вхідний майданчик "а1", погріб "Б/під", сарай "б", господарська будівля "Б", жомова яма "В", огорожа "1-2", колодязь "3", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення буде виготовлено 28.12.2021 року.

Суддя Т. Є. Войницька