Справа №274/7509/20
У Х В А Л А

19.03.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенка Антона Олександровича, третя особа - Житомирський обласний нотаріальний архів, про визнання недійсною довіреності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до суду надійшла указана позовна заява, в якій позивач просить: 1) визнати недійсною довіреність від 09.02.2019 року, посвідчену приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенком А.О., зареєстровану в реєстрі за № 21, видану від імені (без участі та підпису) ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 на право керування та розпорядження автомобілем марки «CHRYSLER 300C», серійний номер НОМЕР_1 , білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2006 року випуску; 2) стягнути з відповідача 258300,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; 3) стягнути з відповідача 100000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди; 4) встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили квитанцію про сплату матеріальної та моральної шкоди на його користь; 5) судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 28.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

11.03.2021 року від позивача до суду надійшла заява з назвою «Уточнююча заява про усунення недоліків», зі змісту якої вбачається, що недоліки позивачем не усунуті в повному обсязі, натомість з тексу вказаної заяви слідує, що позивач недоліки розцінює як порушення його права на доступ до суду, з приводу чого необхідно вказати на наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Однією з підстав залишення позову без руху є невідповідність позовної заяви вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, так як до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору або звільнення позивача від його сплати.

До направленої до суду уточнюючої заяви про усунення недоліків позовної заяви позивачем додано клопотання про відстрочення сплати судового збору з проханням надати можливість сплатити судовий збір після ухвалення рішення, мотивуючи таке клопотання в уточнюючій заяві відсутністю грошових коштів.

Статтею 136 ЦПК України врегульоване питання відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Також п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Підставою для відстрочення сторони у справі від сплати судового збору є відсутність у неї доходу або його наявність у розмірі, що не перевищує мінімальні соціальні стандарти, встановлені законодавством для відповідної категорії громадян, а також за інших обставин, які не дають можливості здійснити оплату судових витрат.

Разом з тим, позивачем не надано до суду належних та достатніх доказів на підтвердження тяжкого матеріального стану в обґрунтування заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, зокрема позивачем не надано доказів, які б містили інформацію про отримані ним доходи за попередній календарний рік згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», через що клопотання задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене позивач не вжив заходів для виконання належним чином ухвали про залишення заяви без руху, визначений строк для їх усунення сплив, від позивача не надійшло клопотання про його продовження, тому за вказаних обставин позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 136, 185, 260, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенка Антона Олександровича, третя особа - Житомирський обласний нотаріальний архів, про визнання недійсною довіреності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями нотаріуса вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає йому повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенцова