Провадження № 2/554/125/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Чуванової А.М.,

при секретарі - Кононенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання; третя особа: ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просив стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на його користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що з 2001 року по кінець 2002 року він та відповідач ОСОБА_2 проживали в незареєстрованому (цивільному) шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 , після чого сімейні відносини фактично були припинені.

Згідно рішення апеляційного суду Полтавської області від 25.05.2015 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини відмовлено. Залишено

проживати ОСОБА_3 з батьком - ОСОБА_1 за

адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/6

частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму

для дитини відповідного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років, але з 01.09.2019 року він навчається на денному відділенні Відокремленого структурного

підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових

технологій» на бюджетній основі (термін навчання - з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року).

Син проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. ОСОБА_1 не в змозі

самостійно утримувати їх спільного сина, оскільки тимчасово не працює, інших видів доходу не має. У зв`язку з цим вони з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі, відповідач в добровільному порядку надавати допомогу відмовляється.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До суду надійшов відзив відповідача, в якому вона просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Зазначила, що дійсно ОСОБА_3 є її сином, місце проживання якого судовим рішенням було визначено з батьком. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 24.09.2015 року з неї стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Однак, виконавчий лист ОСОБА_1 пред`явив до виконання лише у квітні 2017 року, у зв`язку з чим у неї одразу виникла дуже велика заборгованість по сплаті аліментів, до цього часу вона продовжує її сплачувати. Станом на 27.12.2020 року заборгованість по сплаті аліментів становить 25781,99 гривень.

У вересні 2020 року відповідача у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби та карантинними обмеженнями було звільнено з роботи. Вона проживає з чоловіком та має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , якій 9 років. Чоловік їх повністю утримує.

У позові відсутні відомості про те, з якого періоду позивач не працює, та за чий рахунок він проживає за цей час. Вважає, що позивач не бажає працевлаштовуватися, проживає лише за рахунок аліментів, які отримує від неї. Також, позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку потреби дитини у матеріальній допомозі, відсутні докази розміру витрат.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило. Відповідач надала відзив на позов.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 2001 року по кінець 2002 року перебували в цивільному шлюбі. Сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7 - свідоцтво про народження), який на даний час проживає з батьком та знаходиться на його утриманні (а.с.3-6, а.с.8-11 - ксерокопії паспортів).

Крім того, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25.05.2015 року місце проживання сина ОСОБА_3 було визначено з батьком.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 24.09.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Згідно довідки (а.с.12) з 01.09.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денному відділенні Відокремленого структурного

підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових

технологій» на бюджетній основі (термін навчання - з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року).

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не більше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Крім того, згідно ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом, син позивача і відповідача навчаєтьсяв відокремленому структурному підрозділі «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» на бюджетній основі (термін навчання - з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року). Батько дитини не працює відповідно ксерокопії трудової книжки, син потребує матеріальної допомоги.

Згідно відзиву, відповідач не працює, має неповнолітню 9-річну доньку, дитину утримує її чоловік.

Враховуючи те, що відповідач є працездатною, немає інших аліментних обов`язків, а наявність заборгованості по сплаті аліментів неповнолітньому синові та утримання разом з чоловіком неповнолітньої дочки не звільняє її від обов`язку утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку про обов`язок та можливість відповідача сплачувати аліменти повнолітньому сину.

Отже, беручи до уваги, що відповідач не надає сину матеріальну допомогу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття, але продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги, відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання. Суд вважає визначити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно на утримання повнолітнього сина.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що повнолітній син потребує, а відповідач у справі може надавати матеріальну допомогу у визначеному ним розмірі - 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Тому, суд вважає взадоволенні інших вимог позивачу відмовити за необґрунтованістю. При цьому, суд враховує, що повнолітній син є працездатним, та можливість батька надавати допомогу сину.

З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 630,60 гривень із врахуванням часткового задоволення позову на 75%.

Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263-265,430 ЦПК України ЦПК України, ст.ст.198-201 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання; третя особа: ОСОБА_3 ,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи стягнення з 28.12.2020 року, на період навчання у відокремленому структурному підрозділі «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», до 30.06.2023 року , але не більш ніж до досягнення сином 23 років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 630,60 гривень.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

третя особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя: А.М. Чуванова