Справа № 311/3366/20
Провадження № 2/311/185/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Осінцевої Л.А.

представника позивача адвоката Коваленка В.В.

представника третьої особи адвоката Фоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Василівської державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, який мотивований наступним.

Позивач вказала, що після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку та господарських споруд які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №697959 від 06.12.2007, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки кадастровий номер :03:023:0019, площею 4.0109 га, розташовану на землях Орлянської сільської ради Василівського району та земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ №073837, від 16.11.2009, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:023:0022, площею 8.0218 га, розташовану на землях Орлянської сільської ради Василівського району.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 були: дружина померлого, ОСОБА_2 та його діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємці своєчасно протягом шести місяців звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а саме, 03.08.2019 заяву про прийняття спадщини подала дружина померлого, ОСОБА_2 , а 17.01.2020 до нотаріальної контори надійшли заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_4 подав заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3

ОСОБА_1 представляла інтереси ОСОБА_3 на підставі довіреності 02АА5037205 від 19.08.2019, зареєстрованої в реєстрі №03/78-н/03-2019-14-303, посвідченої Батировою Е.Р., нотаріусом нотаріального округу м. Туймази Республіки Башкортостан.

Калашникова Г.М. представляла інтереси ОСОБА_4 на підставі довіреності 02АА5038597 від 13.10.2019 року, зареєстрованої вреєстрі №03/78-н/03-2019-17-297, посвідченої Батировою Е.Р., нотаріусом нотаріального округу м. Туймази Республіки Башкортостан.

Усі заяви про прийняття спадщини та про відмову від її прийняття до державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Лисікової М.Ю. подавала позивачка ОСОБА_1 .

21.01.2020 ОСОБА_3 відмовився від спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_1 , про що подав заяву, яка була посвідчена Батировою Е.Р., нотаріусом нотаріального округу м. Туймази Республіки Башкортостан. зареєстрованої в реєстрі №03/78-н/03-2020-1-5б8 від 21.01.2020.

Вказана заява була отримана поштою 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 .

Відразу після отримання даної заяви, в лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Лисікової М.Ю. із проханням прийняти заяву ОСОБА_3 від 21.01.2020 про відмову від спадщини на її користь, однак їй було відмовлено в прийнятті заяв в зв`язку з пропуском шестимісячного строку її подання.

Після консультації у адвоката, ОСОБА_1 повторно звернулась до державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Лисікової М.Ю. в серпні 2020.

13.08.2020 державний нотаріус Василівської державної нотаріальної контори Лисікова М.Ю. винесла постанову за №353/02-31 про відмову у вчинені нотаріальних дій в зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 .

Позивач вказує, що в постанові нотаріуса вказані недостовірні обставини, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса 13 серпня 2020 року, оскільки вона фактично зверталась до нотаріуса із заявами відразу ж після отримання заяви поштою після 06.02.2020, але їй було відмовлено усно без винесення постанови.

Померлий ОСОБА_5 є рідним братом позивачки, а отже вона є спадкоємцем другої черги.

У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

На думку позивача вона, як спадкоємець другої черги, має право на спадщину у випадку якщо спадкове майно не буде прийнято спадкоємцями попередньої черги.

ОСОБА_3 відмовився від спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_1 і направив вказану заяву на адресу довіреної особи, ОСОБА_1 , яку вона отримала вже після закінчення шестимісячного терміну.

Позивач вказує, що оскільки вона, як довірена особа на підставі довіреностей від спадкоємців першої черги не могла в інтересах довірителів подавати заяви про прийняття спадщини чи відмову від спадщини, що передбачено пунктом 3.6 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N6296/5,(далі - Порядок), тому вона чекала такої заяви від спадкоємця першої черги, яку вона отримала після 06.02.2020 і особисто намагалась подати донотаріуса.

У відповідності до статті 1270 ЦК України передбачено, що у випадку якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

За пунктом 3.20 глави 10 розділу II Порядку передбачено, що у випадку якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття такою особою спадщини встановлюється три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Після звернення з заявою про відмову від спадщини на її користь в лютому 2020 року, нотаріус відмовив позивачці в прийнятті такої заяви, тому не розглядав питання про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини,

Крім того, нотаріусом зазначено, що заява була відправлена не самим спадкоємцем, а іншою особою і що вказана заява була направлена не на адресу нотаріальної контори, а на адресу довіреної особи, ОСОБА_1 .

За пунктом 3.23 глави 10 розділу Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Нотаріусом не було враховано, що заява ОСОБА_3 від 21.01.2020 про відмову від спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_1 була оформлена належним чином, нотаріально посвідчена і своєчасно направлена на адресу своєї довіреної особи.

За вимогами Порядку, своєчасно надісланою заявою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально.

Вказані вимоги було дотримано ОСОБА_3 шляхом оформлення заяви від 21.01.2020 про відмову від спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_1 та посвідчення її ОСОБА_6 , нотаріусом нотаріального округу м. Туймази Республіки Башкортостан.

Позивач звертає увагу, що вимогами Порядку передбачено, що заява повинна бути направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказана вимога була дотримана, оскільки заява від 21.01.2020 надійшла до поштового відділення 24 січня 2020 року, тобто до закінчення шестимісячного строку.

Порядком не передбачено направлення вказаної заяви безпосередньо на адресу нотаріальної контори.

Відповідно до витягу з поштового серверу поштове відправлення НОМЕР_1 надійшло до поштового відділення 452756 м. Туймази « ОСОБА_7 » 24.01.2020 і прибуло на пошту України до місця доставки 69951 відділення Укрпошти 06.02.2020, тобто після закінчення шестимісячного терміну.

В свою чергу, ОСОБА_1 на підставі довіреності, в інтересах ОСОБА_3 подала отриману нею заяву до нотаріальної контори після 06 лютого 2020 року, але їй було відмовлено в її прийнятті.

ОСОБА_1 зазначає, що оскільки вона не пропустила строк для прийняття спадщини тому, що право на спадщину у неї виникло після відмови від спадщини спадкоємця першої черги, ОСОБА_3 згідно заяви від 21.01.2020, в прийнятті якої нотаріусом було відмовлено.

Оскільки, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, він повинен був дати відповідні роз`яснення, але такі роз`яснення ОСОБА_3 не отримав, тому йому не було відомо, що заява про відмову від спадщини повинна подаватись тільки на адресу нотаріуса, оскільки він таку заяву своєчасно в шестимісячний термін оформив та направив на адресу довіреної особи.

З огляду на викладене, позивачка вважала, що постанова держаного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Лисікової М.Ю. від 13.08.2020 за N5353/02-31 про відмову у вчинені нотаріальних дій, була винесена з порушенням вимог Порядку, ст. 49 Закону України «Пронотаріат», а тому підлягає визнанню судом недійсною та скасуванню (а.с. 41-48).

Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач заперечував проти позову з підстав його необґрунтованості, виходячи з наступного.

На думку відповідача, необґрунтованими є посилання позивачки на те, що направлені на її адресу нотаріально завірені заяви спадкоємців до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, є вчасно направленими, оскільки це суперечить вимогам ч.1 ст. 1273 ЦК України та пункту 3.23 глави 10 розділу II Порядку, оскільки такі заяви мали бути направлені на адресу саме нотаріуса.

Крім того, відповідач просить врахувати, що згідно наданого позивачкою поштового відправлення, який не має опису вкладення, відправником поштового конверту є ОСОБА_8 , а сам конверт отримано ОСОБА_1 06.02.2020, тобто вже після закінчення строку для відмови від прийняття спадщини.

Достовірно встановити зміст конверту є неможливим внаслідок відсутності опису вкладення, а отже, на думку відповідача, позивачем не надано належних доказів на підтвердження реальної дати направлення спадкоємцями поштою заяв про відмову від прийняття спадщини та реальної дати одержання нею цих заяв.

Додатково зазначила, що заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 зареєстровані в журналі реєстрації вхідних документів 13 серпня 2020 року, тобто вже з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що нотаріусом дотримані вимоги Порядку щодо оформлення відмови у вчиненні нотаріальної дії, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 121-123).

Позивачкою надано відповідь на відзив, зміст та мотиви якого, в цілому, є аналогічними, викладеним в позовній заяві (а.с. 127-129).

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, зміст та мотиви якого, в цілому, є аналогічними, викладеним у відзиві на позовну заяву (а.с. 142-144).

Згідно письмових пояснень на позовну заяву третьої особи ОСОБА_2 , остання просила відмовити в задоволенні позову, виходячи з нижченаведеного.

Заява позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 зареєстрована нотаріусом 13 серпня 2020 року, тобто вже за спливом визначеного законодавством шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

Згідно наданої позивачкою копії конверта, який не має опису вкладення, відправником вказано ОСОБА_8 , а отримувачем ОСОБА_1 , а отже визначити вміст вказаного конверта є неможливим.

Вважали, що постанова державного нотаріуса, законність якої є предметом спору, винесена з дотриманням вимог законодавства (а.с. 79-83).

Треті особи у справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та письмово пояснили, що їм, як спадкоємцям першої черги, ніхто не роз`яснював право прийняти чи відмовитися від спадщини протягом шести місяців, як і необхідність направляти відмову від спадщини на адресу державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори. Ними були видані довіреності на позивачку, а тому усі заяви направлялися ними на її адресу. Одночасно з цим зазначили, що нотаріусом міста Туймази їм пояснено їхнє право прийняти спадщину чи відмовитися від неї протягом шести місяців з моменту смерті їхнього батька і всі заяви вони повинні передати в нотаріальну контору за місцем оформлення спадщини через довірену особу. Всі їхні дії про прийняття та відмову від спадщини були ними вчинені протягом шести місяців (а.с. 152).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

В судовому засіданні представник третьої особи просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Відповідачем та третіми особами, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до суду надано заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5 . Позивач ОСОБА_1 є сестрою померлого ОСОБА_5 . Вказані обставини підтверджені свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 (а.с. 54), свідоцтвом про народження позивача та її одруження (а.с. 52), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, згідно якого батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 53), які, в свою чергу, вказані батьками у свідоцтві про народження позивачки.

Згідно матеріалів спадкової справи № 57/2019, заведеної 29 серпня 2019 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою Запорізької області після смерті ОСОБА_5 , із заявою про прийняття спадщини звернулася ІНФОРМАЦІЯ_6 дружина померлого, ОСОБА_2 (а.с. 106). Вказаною заявою ОСОБА_2 повідомила про відсутність інших спадкоємців померлого за законом та за заповітом. Згідно довідки про склад сім`ї від 29 серпня 2019 року № 2065, виданої Орлянською сільською радою Василівського району, на день смерті ОСОБА_5 він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , дочка дружини ОСОБА_11 , сини дружини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 107 зв.).

Крім того, 17 січня 2020 року до Василівської державної нотаріальної контори надійшли заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16 грудня 2019 року про прийняття спадщини. Вказані заяви посвідчені ОСОБА_14 , нотаріусом Менделєєвського нотаріального округу Республіка Татарстан та Батировою Е.Р., нотаріусом нотаріального округу м. Туймази Республіки Башкортостан, РФ, відповідно (а.с. 112, 113 зв).

Крім того, 17 січня 2020 року до Василівської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_9 від 16 грудня 2019 року про відмову від права на спадщину на користь ОСОБА_3 . Вказана заява посвідчена Батировою Е.Р., нотаріусом нотаріального округу м. Туймази Республіки Башкортостан, РФ (а.с. 113).

13 серпня 2020 року до Василівської державної нотаріальної контори надійшли заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21 січня 2020 року про відкликання своїх попередніх заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини в зв`язку з відмовою від права на спадщину після смерті їх батька, ОСОБА_5 . Заяви були посвідчені Батировою Е.Р., нотаріусом нотаріального округу м. Туймази Республіки Башкортостан, РФ (а.с. 115, 115 зв.).

Крім того, 13 серпня 2020 року до Василівської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від права на спадщину після смерті ОСОБА_5 на користь позивача у справі, ОСОБА_1 . Вказана заява посвідчена Батировою Е.Р., нотаріусом нотаріального округу м. Туймази Республіки Башкортостан, РФ (а.с. 116).

13 серпня 2020 року до Василівської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 118).

Постановою державного нотаріуса до Василівської державної нотаріальної контори від 13 серпня 2020 року № 353/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_5 . Вказана постанова цього ж дня отримана ОСОБА_1 (а.с. 119).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало звернення ОСОБА_1 до Василівської державної нотаріальної контори шляхом подання заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_5 , у зв`язку з відмовою на її користь спадкоємців першої черги, синів померлого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими подано відповідні заяви, з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки такі заяви зареєстровано нотаріальної конторою 13 серпня 2020 року. Крім цього, відповідачем додатково зазначено, що разом із заявами про відмову від прийняття спадщини на її користь ОСОБА_1 надано конверт, відправником є ОСОБА_8 , а одержувачем ОСОБА_1 .

Предметом спору у справі є законність прийнятої державним нотаріусом постанови про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини2 статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини єдень смерті особи.

Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки.

З огляду на викладене, суд зазначає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право на спадщину, як спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1); заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина 2); особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (частина 5).

У відповідності до статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1); якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (частина 2).

Відповіднео до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини 2 статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N6296/5,(далі - Порядок), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів (п.п. 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II); право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття; для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття; заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Усі наступні заяви (додаткові, від інших спадкоємців, кредиторів) також реєструються у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи; до заяви про відкликання поданої заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття застосовуються такі самі правила реєстрації; для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття такою особою спадщини встановлюється три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший трьох місяців, він продовжується до трьох місяців; своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу (п.п. 3.1,3.2., 3.3., 3.11.,3.12.,3.13.,3.20., 3.23., пункту 3 глави 10 розділу II).

Згідно ст.. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до глави 13 розділу II Порядку, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом (пункт 1) ; нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства (пункт 3); нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії (пункт 4).

З огляду на викладені положення діючого законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що винесена відповідачем постанова є законною, виходячи з наступного.

Так, зі змісту, коментованих вище положень законодавства, встановлено, що усі заяви з питання спадкування, в тому числі, про прийняття чи відмову від прийняття спадщини, мають подаватися саме до нотаріуса, яким заведено спадкову справу. При цьому, передбачено подання таких заяв як особисто так і поштою з дотриманням певних вимог. Суд наголошує, що іншого порядку направлення заяв спадкоємцями до нотаріуса, в тому числі іншим, крім нотаріуса, особам, вимогами діючого законодавства не передбачено.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що нотаріально завірені заяви спадкоємців ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про відмову від прийняття спадщини були направлені вчасно, в межах шестимісячного строку, на її адресу як представника.

Одночасно з цим, суд зазначає, що позивачем, в порушення вимог ст.. 81 ЦПК України, не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Зокрема, з наданого позивачкою поштового відправлення, який не має опису вкладення, відправником поштового конверту є ОСОБА_8 , а отримувачем конверту ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення достовірного змісту конверту, відправлення вказаного конверту саме спадкоємцями, а також реальної дати направлення спадкоємцями поштою заяв про відмову від прийняття спадщини та реальної дати одержання позивачем цих заяв (а.с. 58,117). Доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_8 діяти в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивачем суду не надано. Додатково суд зазначає, що на вказаному конверті міститься дата прийняття його до відділення пошти Російської Федерації 24 січня 2019 року, тобто задовго до дня смерті ОСОБА_5 .

Суд також звертає увагу, що як заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 так і заява самої ОСОБА_1 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 зареєстровані в журналі реєстрації вхідних документів державного нотаріуса 13 серпня 2020 року, тобто вже з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини.

Доказів на підтвердження своєчасного звернення ОСОБА_1 до нотаріуса останньою суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що згідно наданих позивачем довіреностей від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчені ОСОБА_6 , нотаріусом нотаріального округу міста Туймази Республіки Башкортостан, РФ, останні уповноважили ОСОБА_1 на прийняття спадщини та ведення спадкової справи з правом отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті їх батька ОСОБА_5 , з правом подачі заяви про прийняття спадщини, укладення угоди про визначення часток в спільному майні в зв`язку зі смертю одного зі співвласників, за необхідності, отримувати дублікати правовстановлюючих документів, з правом отримання свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно, яке спадкується (а.с. 54,55). При цьому, ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_4 вказаними довіреностями не уповноважували позивача ОСОБА_1 на подання від їх імені до нотаріальної контори заяв про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Щодо судових витрат.

Враховуючи майновий стан позивача ОСОБА_1 , яка є пенсіонером за віком, має ряд хронічних захворювань, перенесення нею оперативних втручань, перебування на диспансерному обліку, а також відмову в задоволенні позову, суд вважає необхідним, з дотриманням вимог ч.ч. 1 та 3 ст. 136 та ч.ч. 1 та 6 ст. 141 ЦПК України, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, компенсувавши судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Василівської державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Повний текст рішення суду складено 17 березня 2021 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко