ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1868/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із відносин спадкування, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Булавінової Юлії Володимирівни на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року , по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом,

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , про усунення відповідача від права спадкування за законом після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харкові Харківської області, у зв`язку із ухиленням від надання допомоги спадкодавцю.

Позов мотивовано тим, що померлий ОСОБА_3 є його батьком. Також батько мав сина ОСОБА_2 . Відповідач не проживав разом з батьком приблизно з 8-10 років, рідко зустрічався з батьком, лише коли йому було щось від нього потрібно. Батько та відповідач майже не спілкувалися. Померлий ОСОБА_3 протягом більше 20 років страждав на перикардит, скупчення води у серцевій сумці та гіпертонію. Йому було встановлено спочатку III, потім II група інвалідності. Стан його здоров`я останні роки значно погіршився. Останній рік життя через стан здоров`я не виходив з будинку. Він постійно проживав з батьком, в тому числі і на час його смерті, допомагав батьку, піклувався про нього, матеріально допомагав.

Перед смертю батько потрапив до лікарні через загострення хвороб. Всі витрати на лікування здійснював він, за поховання батька сплачувала ОСОБА_4 (дружина померлого).

Зазначає, що відповідач не брав участі у витратах на лікування, на похорон та жодної матеріальної допомоги від відповідача за життя батька ніколи не було, внаслідок чого відповідач підлягає усуненню від спадкування.

ОСОБА_2 у відзиві проти заявлених вимог заперечував, зазначаючи, що доказів які б давали законні підстави для усунення його від права на спадкування після смерті батька, позивачем не надано. За життя батька у нього з ним склались доброзичливі стосунки, вони спілкували до самої смерті батька, останній матеріальних претензій до нього не висував.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Булавінова Ю.В. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що позивачем надано усі належні та допустимими докази, які свідчать про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Зазначає, що померлий ОСОБА_3 був інвалідом, перебував на обліку у лікаря з різними діагнозами, знаходився на стаціонарному лікуванні до смерті.

Також зауважує, що доводи його позову підтверджені у судовому засіданні свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали законні підстави для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , не надано доказів, що померлий перебував у безпорадному стані, потребував допомоги та умисне ухилення відповідача від надання такої допомоги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.03.2019 року.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 , та два сини - ОСОБА_1 (син від другого шлюбу) та ОСОБА_2 (син від першого шлюбу), що сторонами не оспорюється та визнається.

Дружина померлого ОСОБА_4 в шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву про відмову від спадщини, після смерті чоловіка на користь свого сина ОСОБА_1 .

Сини померлого в шестимісячний строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, після смерті батька ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено умисні дії чи бездіяльність відповідача, спрямовані на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, не доведено винну поведінку відповідача в ухиленні, тобто, що відповідач усвідомлював свій обов`язок з надання допомоги померлому, мав можливість його виконувати, але не вчиняв таких дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.6 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, правило абз. 2 ч.3 ст. 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило ч. 5. ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Таким чином, при вирішенні справи про усунення особи від права на спадщину на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України потрібно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Таким чином, ухилення від надання допомоги спадкодавцеві характеризується умисною формою вини.

Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: 1) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 2) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи; 3) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтвердили, що померлий проживав у будинку разом з дружиною, сином ОСОБА_7 та невісткою, мав захворювання серця проте у безпорадному стані не був. Син ОСОБА_8 проживав окремо, приходив рідко, дзвонив по телефону цікавився здоров`ям батька, однак ліки не купляв, похованням не займався.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано переконливих доказів умисного ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю чи його бездіяльності, спрямованої на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Окрім цього, не надано і доказів перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів, у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Матеріалами справи не містять доказів перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреби і звернення до відповідача за допомогою та його ухилення від такої допомоги.

Крім того, матеріали справи не містять висновків лікарів стосовно необхідності здійснювати сторонній догляд за хворим та його стан, що унеможливлює (обмежує) пересування хворого.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має права на спадкування за законом, оскільки за життя спадкодавця не турбувався про нього, не підтримував його матеріально, фактично ухилився від виконання свого обов`язку, як син, щодо утримання спадкодавця та надання йому допомоги є необґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції при постановленні рішення повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам і дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, при встановленні обставин справи та ухваленні рішення, судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Булавінової Юлії Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 березня 2021 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді - І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.