Справа №461/3563/20
17 березня 2021 року місто Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Собко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву адвоката Шокало Володимира Степановича про ухвалення додаткового рішення у справі №461/3563/20,
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби про відшкодування шкоди задоволено. Визнано протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо незабезпечення належного зберігання товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №1489/20900/18 від 04.03.2018 року: визнано протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 25.02.2020 року; стягнуто з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 51 561 гривень 24 копійок; стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

Представник позивача - адвокат Шокало Володимир Степанович подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача - Галицької митниці Держмитслужби судові витрати по справі, які становлять 23 611,20 гривень та включають в себе: витрати на професійну правничу допомогу 20 000,00 гривень, витрати на проведення експертизи в сумі 2350,00 гривень та витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25.08.2020 року у справі в сумі 1261,20 гривень.

Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України).

Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки мотиви суду стосовно позовних вимог, підстав та предмету позову у справі наведені у повному тексті рішення суду, а додаткове рішення стосується розподілу судових витрат, порядок розподілу яких чітко визначений законом, а сторони з цього приводу висловились в процесі судового розгляду. Зокрема, представник позивача просив стягнути витрати на користь позивача в повному обсязі, а представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, а тому не стягувати судові витрати з відповідача.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до матеріалів справи, позивачем проведено оплату за проведення по справі експертного дослідження від 05.08.2019 року №19/1/133, що підтверджується квитанцією від 09.08.2019 року №9 АТ КБ «Приватбанк». Вартість експертизи становить 2350,00 гривень,

За таких обставин, оскільки висновок експерта від 05.08.2019 року №19/1/133 за результатами проведеної експертизи, прийнятий судом як належний та допустимий доказ, наявні підстави для покладення на відповідача витрат понесених позивачем на проведення експертизи, відтак вказана сума підлягає стягненню з відповідача - Галицької митниці Держмитслужби.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Шокало та партнери» укладено Договір про надання правової допомоги «2-20/08 від 20.08.2019 року.

Відповідно до витягу з додатку до акту приймання-передачі наданих у справі №4561/3563/20 послуг від 12.03.2021 року, згідно договору та рахунку «1-12/03/21 від 12.03.2021 року, загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 20 000,00 гривень.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному розмірі.

Разом з тим, представником позивача не надано доказів оплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду від 25.08.2020 року у розмірі 1261,20 гривень.

Згідно платіжного доручення №51393925 від 08.09.2020 року позивачем було сплачено судовий збір в сумі 420,40 гривень, а відтак подані представником документи не можуть слугувати достатньою підставою для задоволення в повному обсязі вимоги щодо стягнення витрат за подання апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду від 25.08.2020 року.

З відповідача слід стягнути 420,40 гривень витрат на плату судового збору.

Водночас, вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з того, що в ході розгляду справи встановлено, що саме діями та бездіяльністю Галицької митниці Держмитслужби, позивачу спричинено шкоду, а також саме дії даного відповідача визнано судом протиправними, відтак судові витрати слід стягнути саме з цього відповідача.

Враховуючи те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат, представником позивача до закінчення розгляду справи було повідомлено про поважні причини неможливості подачі доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, позов задоволено повністю, а позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги та витрати по сплаті судового збору, оплату проведення експертизи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача Галицької митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судових витрат по справі, що становлять суму 22 770,40 гривень (420,40 гривень+20 000,00 гривень+2350,00 гривень).

Отже, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву адвоката Шокало Володимира Степановича - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення уцивільній справі №461/3563/20 за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби про відшкодування шкоди.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі в сумі 22 770,40 гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено 17 березня 2021 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.