Справа № 214/267/20
2/214/863/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року,Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.

представника позивача - Краснова К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/267/20 за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа №214/267/20 за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

12.10.2020 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Рогозіною О.В. до суду подано клопотання про направлення справи за підсудністю, а саме до Дніпровського окружного адміністративного суду, оскільки зазначені в позові правовідносини, є правовідносинами, які мають вирішуватися в адміністративному порядку.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Рогозіна О.В. в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи та подане клопотання про направлення справи за підсудністю, а саме до Дніпровського окружного адміністративного суду, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.11.2017 року близько о 04.40 год., водій поліцейський роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП старший лейтенант поліції Кривкін Максим Михайлович відповідач по справі, керуючи автомобілем марки Toyota Prius, р/н НОМЕР_1 , власником якої є Департамент патрульної поліції, по автодорозі по об`їзній дорозі поблизу АЗС «ОККО» по вул. Дніпровське шосе 22 навпроти е/о №84/2 в напрямку Нікопольського шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, допустивши зіткнення з автомобілем марки Daewoo Lanos, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по смузі руху, на яку перестроювався ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3 «б», 10.1, 10.3 ПДР України.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2018 року, яка набрала законної сили 26.06.2018 року (справа № 214/6741/17), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв"язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, є Департамент патрульної поліції.

У відповідності до висновку № 22/12.2/33 від 07.11.2019 експертного дослідження судовим ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, спричиненої власнику автомобіля «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на час проведення експертного дослідження складає 34 871,46 грн.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.

За вказаним Положенням відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правилами статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктами 1, 2, 8 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Статтею 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Стаття 60 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоду державі в особі Департаменту патрульної поліції шляхом пошкодження майна у період здійснення ним повноважень, пов`язаних із виконанням його службових обов`язків.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Виходячи з положень вищезазначених норм права, такий спір підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, провадження у справі слід закрити та роз"яснити Департаменту патрульної поліції їхнє право звернутися до суду з вказаними позовними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 255, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди закрити.

Повідомити Департамент патрульної поліції, що розгляд справи такої категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її проголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст судового рішення складено 05 лютого 2021 року.

Суддя А.В. Ткаченко