справа № 166/1255/21
провадження № 2/166/311/21
07 грудня 2021 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.,
за участю секретаря - Заєць Н.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 та позивачки ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Ратнівської селищної ради про позбавлення батьківських прав та призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 ,
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до суду в інтересах ОСОБА_4 із позовом до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, орган опіки та піклування Ратнівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 .
Позов мотивують тим, що батьками позивачки та дитини, в інтересах якої заявлено позов є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Вказані особи є також батьками ОСОБА_7 .
У листопаді 2016 року через систематичну нестерпну та протиправну поведінку батька щодо матері та дітей, за позовом ОСОБА_6 шлюб із ОСОБА_5 було розірвано. Після цього в останні дні листопада 2016 року батько залишив сім`ю й виїхав у невідомому напрямку. Згодом стало відомо, що ОСОБА_5 проживає у Донецькій області, однак точне його місце перебування на даний час їм невідоме.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її смерті сестра ОСОБА_7 телефонувала до сестри батька ОСОБА_8 , яка проживає у Донецькій області, із проханням повідомити про смерть матері батька. Однак останній на поховання матері не приїхав. У березні 2021 року ОСОБА_7 в телефонному режимі спілкувалася із батьком, просила його прибути до них з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника для неповнолітньої ОСОБА_4 . ОСОБА_5 приїхати в село категорично відмовився, у подальшому з ними не спілкується, на дзвінки не відповідає. Його рідні сестри і брат з ними відносин не підтримують.
Вказала, що зверталася до поліції з метою встановлення місця перебування батька, однак безрезультатно.
ОСОБА_5 останні чотири роки із своїми дітьми, у тому числі ОСОБА_4 , не спілкується, за їх місцем проживання не з`являється, матеріальної допомоги на їх утримання не надавав і на даний час не надає, здоров`ям та навчанням неповнолітньої дочки не цікавиться.
ОСОБА_4 перебуває на її, ОСОБА_1 , утриманні та вихованні, у них теплі дружні відносини. За висновками лікарів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є здоровими. Відтак вона може бути опікуном малолітньої ОСОБА_4 .
Просять позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 .
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що батько свої батьківські обов`язки неналежно виконував уже давно. Він систематично вчиняв скандали, бійки як щодо дітей, так і щодо дружини. Здоров`ям, навчанням дітей він не цікавився. Батько надавав послуги із зварювання металу на замовлення, однак зароблених коштів сім`ї не віддавав, переважно за роботу з ним розраховувалися алкоголем. На їх прохання дати грошей на придбання необхідних речей він відмовляв, мотивуючи відсутністю коштів. Батько постійно тримав дітей та їх матір у страху, завдаючи побоїв без приводу. До поліції не зверталися, бо боялися його помсти, оскільки останній систематично погрожував вбити їх за подібні звернення. Востаннє бачила батька чотири роки тому після розлучення із матір`ю. Знала, що він проживає біля рідної сестри у монастирі в Донецькій області. Просить позов задовольнити.
Представник органу опіки і піклування пояснила, що із заявою про вирішення питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 позивачка звернулася у лютому 2021 року. З березня 2021 року вона, як представник служби у справах дітей, намагалася знайти ОСОБА_5 , зокрема зв`язувалася із сестрою ОСОБА_5 . ОСОБА_8, яка, зі слів останньої, є монахинею в одному із монастирів Донецької області, де проживав і її брат - батько позивачки, із проханням передати йому інформацію про розгляд питання про позбавлення його батьківських прав та необхідність його явки на засідання комісії. Остання запевнила, що таку інформацію передала, й ОСОБА_5 зобов`язався приїхати у смт.Ратне. Проте згодом у телефонних розмовах ОСОБА_8 повідомила про відмову ОСОБА_5 будь-куди їхати. У липні 2021 року сестра відповідача перестала виходити із нею на зв`язок. Відтак із урахуванням пояснень дітей відповідача, старости села Жиричі, отриманої інформації із навчального закладу було визнано доцільним позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо ОСОБА_4 . Проти задоволення позову не заперечила.
Суд, заслухавши пояснення учасників, показання свідків, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).
На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського Суду з прав людини (далі-Європейський Суд) у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine) § 47, рішення у справі «Хант проти України» (Hunt v.Ukraine), § 49).
Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, необхідно з однієї сторони розглянути правомірність втручання у право відповідачів на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а з іншого - дослідити питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками із врахуванням, при цьому, якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).
Разом із цим, відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).
Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.10), що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_7 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , показала, що відповідач у справі не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дочки ОСОБА_4 . Батько не забезпечував її, не відвідував у школі, не підтримував ні матеріально, ні морально. Навпаки, вона із жахом згадує своє та сестер дитинство, яке у період проживання із ними батька пройшло у постійному страху за своє життя та здоров`я. Батько постійно вчиняв сварки, погрожував їм розправою, періодично наносив їм та матері побої без будь-якого приводу. Були випадки, коли останній облив бензином будинок, погрожуючи його спалити, ходив із ножем та сокирою. Із 2016 року вона батька не бачила, у селі він не з`являвся, будь-якої матеріальної допомоги не надавав, життям дітей, зокрема після смерті матері, не цікавився.
Неповнолітня свідок ОСОБА_4 показала, що жодного позитивного моменту за участю батька вона пригадати не може. Вона згадує про нього із страхом, оскільки він постійно вчиняв щодо неї, її сестер, а особливо щодо матері насильницькі дії: бив, погрожував убити. Батько її успіхами в школі не цікавився, на батьківські збори не ходив, матеріально не допомагав. Уже більше чотирьох років їй про нього нічого невідомо. Бажає, щоб її батька позбавили батьківських прав щодо неї.
Згідно з довідкою про склад сім`ї №420 від 09.06.2021 (а.с.11), виданою Ратнівською селищною радою, ОСОБА_5 зареєстрований за місцем проживання та реєстрації його дітей, однак фактично там не проживає.
Мати позивачки та ОСОБА_4 , в інтересах якої заявлено позов, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4 (а.с.14) виявлено, що будинок складається із трьох житлових кімнат, газифікований, дитина забезпечена необхідним одягом, взуттям, шкільним приладдям, має місце для виконання домашніх завдань.
Згідно із довідкою НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-дитячий садок» с.Жиричі (а.с.13), батько ОСОБА_5 не цікавився навчанням ОСОБА_4 , на батьківські збори не з`являвся, до класних і шкільних заходів не долучався.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує.
Судом установлено, що відповідач втратив інтерес до дитини. Так, із досліджених документів та показань свідків, у тому числі дитини, в інтересах якої заявлено позов, установлено, що батько ОСОБА_5 участі у вихованні та утриманні ОСОБА_4 не бере.
Таким чином, судом не встановлено наявності у відповідача реальних і об`єктивних перешкод для утримання та виховання дітей, що свідчить про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків із власної вини.
Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача.
З цих же підстав, будучи переконаним у відсутності можливості для виправлення ситуації з боку відповідача щодо виконання своїх батьківських обов`язків, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування Ратнівської селищної ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Ратнівської селищної ради від 19.07.2021 №146 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.
Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст.59 ЦК України).
Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (ч.4 ст.60 ЦК України).
Враховуючи відсутність подання органу опіки і піклування на час розгляду даного позову, суд позбавлений можливості вирішити позовну вимогу про призначення ОСОБА_1 опуконом ОСОБА_4 . Після набрання рішенням законної сили позивачка вправі звернутися до органу опіки і піклування із заявою про призначення її піклувальником неповнолітньої ОСОБА_4 .
За правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.
Керуючись ст.ст. 10-13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.7, 164, 165, 166 СК України, суд
Позов представника позивача ОСОБА_2 та позивачки ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Ратнівської селищної ради про позбавлення батьківських прав та призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим місцем проживання якого є АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У задоволенні вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 відмовити.
Стягнути із ОСОБА_5 в користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційних скарг у 30 - денний строк із дня складення повного рішення.

Дані про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: виконавчий комітет Ратнівської селищної ради Ковельського району Волинської області, вул.Центральна, 19 смт.Ратне Ковельського району Волинської області.

Повне рішення виготовлено 08 грудня 2021 року.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун