Справа № 450/3110/20 Провадження № 2/450/579/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Нестерак Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву головуючого судді Мусієвського Володимира Євгеновича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб без самостійних вимог Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб без самостійних вимог Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

17 березня 2021 року від судді Мусієвського В.Є. до суду надійшла заява про самовідвід мотивована тим, що ОСОБА_3 , який є представником позивача, що стверджується ордером від 24 лютого 2021 року, працював у Пустомитівському районному суді Львівської області на посаді помічника судді у той час, коли головуючий суддя обіймав посаду голови Пустомитівського районного суду Львівської області, що свідчить про наявність сумнівів у його неупередженості та об`єктивності під час розгляду даної справи.

Розглянувши матеріали цивільної справи та поданої заяви про самовідвід, суд приходить до висновку, що таку слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 8, 9, 11 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Термін суд, встановлений законом поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Зокрема, у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і ОСОБА_4 проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року у справі №5-15п12).

Разом із тим, згідно із пунктом 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Як встановлено судом, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гриневич М.М. працював на посаді помічника судді Пустомитівського районного суду Львівської області у той час, коли головуючий суддя ОСОБА_5 обіймав посаду голови цього суду.

Незважаючи на те, що факти, наведені в заяві про самовідвід судді не свідчать про будь-яку побічну чи пряму зацікавленість головуючого по справі у результаті її розгляду, однак з метою недопущення думок про сформовану позицію суду щодо правовідносин, які виникли між сторонами, сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості складу суду під головуванням судді ОСОБА_5 у розгляді даної справи, виключення будь-яких припущень, які б викликали в учасників процесу підозру в незалежності та всебічності розгляду даної справи суддею, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід судді.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 41 ЦПК України, яка передбачає наслідки відводу судді, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб без самостійних вимог Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою слід передати в канцелярію Пустомитівського районного суду Львівської області для її розподілу між суддями згідно автоматизованої системи документообігу.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 197, 198, 200, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву головуючого судді Мусієвського Володимира Євгеновича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Мусієвського Володимира Євгеновича від розгляду цивільної справи № 450/3110/20 (провадження № 2/450/579/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб без самостійних вимог Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб без самостійних вимог Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою передати в канцелярію Пустомитівського районного суду Львівської області для її розподілу між суддями згідно автоматизованої системи документообігу

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Мусієвський В.Є.