Справа № 461/9413/20
Провадження № 2/461/1489/21
20.07.2021 року Галицький районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді Мисько Х.М.,
з участю секретаря Рум`янцевої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області та зобов`язання до вчинення дій, -
ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м.Львова з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області щодо невиконання та порушення вимог ст.40 Конституції України, ст.ст.19,20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Крім того, просить зобов`язати начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області розглянути по суті його запит від 09.07.2020 року та надати вичерпну обгрунтовану відповідь.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05.07.2021 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.
Сторони по справі повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надходило, а відтак, відповідно до вимог частини 5 статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у такій матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.
У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно ст.125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За вимогами ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Способи захисту цивільних прав передбачені у статті 16 ЦК України, який регулює приватноправові відносини. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом 4 частини другої цієї статті.
Згідно роз`яснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
В свою чергу, однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст.60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Відповідно до змісту пункту 1 першої частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За правилом частини другої статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як використання особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.
Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи і реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності. Втім, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої.
Відтак, порядок оскарження дій чи бездіяльності посадових осіб Головного управління Національної поліції на стадії досудового розслідування регламентуються Кримінальним процесуальним кодексом України.
Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ цивільної юрисдикції є наявність приватно-правового інтересу у сфері цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Водночас, перевірка правомірності дій чи бездіяльності слідчих, керівника органу досудового розслідування за заявою учасника кримінального провадження не може здійснюватися в порядку цивільного судочинства.
Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що начальником СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області порушено його права, оскільки на день звернення до суду з позовом, ним не отримано відповіді на запит від 09.07.2020 року щодо інформації про стадії кримінального провадження та щодо контролю та надання письмових вказівок слідчим, згідно ст.39 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_1 є учасником кримінального провадження.
Враховуючи викладені обставини, з огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах і їх суб`єктний склад, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є кримінально-правовими, справа підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.
При подачі позову ОСОБА_1 вказано, що справа повинна розглядатись в порядку ЦПК України, оскільки із подібним спором він звертався до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, зобов`язання до вчинення дій у порядку КАС України. 15.10.2020 року ухвалою ЛОАС у справі №380/8048/20 відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено право на звернення до місцевого загального суду, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Однак, такі посилання суд вважає некоректними, оскільки предметом спору у справі, що розглядалась та на яку покликається ОСОБА_1 , окружний суд визначив правовідносини, які повинні розглядатись в порядку КПК України.
Крім того, розгляд справи з порушенням правил юрисдикції, суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з роз`ясненням позивачу, що розгляд даного спору слід проводити в порядку кримінального судочинства.
Керуючись ст.255 ЦПК України, ст.5, 19 КАС України, суд, -
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області та зобов`язання до вчинення дій закрити.
Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції кримільно-процесуального законодавства.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мисько Х.М.