Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/296/21
Провадження № 2-з/376/11/2021
У Х В А Л А

"18" лютого 2021 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретарі - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 , в порядку забезпечення позову, просить накласти арешт на майно (рухоме та нерухоме) та розрахункові рахунки, на яких зберігаються грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Влакос» в межах суми позовних вимог у розмірі 398333,23 грн., з метою забезпечення в подальшому виканання рішення суду.

В обгрунтування заяви вказав, що у лютому 2021 року до суду ним подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Влакос» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, розірвання трудового договору, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та моральної шкоди.

Позивачем зазначено, що між сторонами існує спір щодо порушення вимог трудового законодавства ТОВ «Влакос». Вважає, що існує реальна загроза ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, тому просить вжити заходи забезпечення позову відповідно до ч. 1,2 ст. 150 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

За змістом ст. ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заява про забезпечення позову може бути подана як одночасно із пред`явленням позову, так і на будь-якій стадії процесу.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у ст. 150 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Влакос» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, розірвання трудового договору, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та моральної шкоди.

Отже, між сторонами є спір щодо порушення вимог трудового законодавства.

Таким чином, наявність спору може свідчити про існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому суд враховує те, що вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку не є тотожним вирішенню (задоволенню) позовних вимог, а також не порушує прав інших осіб у даному спорі.

Верховний Суд у справі № 902/402/18 постановою від 22.11.2018 року дійшов висновку, що «заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії».

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, суд вважає, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заяву позивача про забезпечення позову належить задовольнити частково та в порядку забезпечення позову накласти арешт на рухоме майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Влакос» в межах суми позовних вимог у розмірі 398333,23 грн., до вирішення справи по суті в суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 158, 258, 260, 264, 261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накласти арешт на рухоме майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Влакос» в межах суми позовних вимог у розмірі 398333,23 грн., до вирішення справи по суті в суді.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Коваленко