Справа № 629/5402/20
Номер провадження 2/629/203/21
18.03.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Каращук Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №629/5402/20 за уточненою позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -
Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, яку згодом уточнила в частині розрахункового рахунку, в якій просила стягнути з відповідача кошти, виплачені надміру у вигляді державної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 103 607, 73 грн. та суму судового збору в сумі 2102 грн. покласти на відповідача. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на загальний період з 01.06.2017 року по 31.05.2020 року. Під час проведення перевірки було встановлено, що при поданні заяв від 12.06.2017 року, 08.12.2017 року, 08.06.2018 року, 07.12.2018 року, 11.06.2019 року та 16.12.2019 року подала неповну інформацію про доходи сім`ї, а саме: не повідомила Управління, що має у власності ще один житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,3 кв.м., про що свідчить інформація з Державного реєстру та заява ОСОБА_1 . За результатами перевірки виплату допомоги було припинено. Відповідно до п.25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, державна соціальна допомога припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти. Виплата припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Згідно розрахунку, ОСОБА_1 через не подання відомостей було не вірно визначено розмір державної соціальної допомоги, що призвело до надмірного перерахування бюджетних коштів. Відповідачу під особистий підпис було вручено повідомлення про переплату допомоги та встановлений строк для добровільного повернення надміру виплачених коштів, борг ОСОБА_1 повністю так і не сплачено. Враховуючи вище вказане, представник позивача звернулася до суду про стягнення з відповідача надміру виплачених коштів.
Провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам надано час для подання заяв по суті.
Відповідачем було подано відзив на позов, в якому ОСОБА_1 вказала, що Управлінням було застосовано положення п.10 Порядку, який не містить умови, щодо визначення розміру житлової площі на одну особу, також відповідач вказала, що твердження позивача щодо наявності у неї будинку на праві власності є хибним, оскільки житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є не придатним для проживання, на підтвердження чого нею надано рішення Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 10.08.2020 року за №32, згідно якого даний будинок списано і вилучено із обліку житлового фонду, виключено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, анульовано технічну і правовстановлюючу документацію на житловий будинок в зв`язку з визнанням його зруйнованим і непридатним для проживання. У зв`язку з вказаним, відповідач мешкає та зареєстрована за іншою адресою. Зважаючи на вказане, ОСОБА_1 зазначила, що вказаний будинок не може розцінюватися як житло, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Представник позивача надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідач цитує положення нового Порядку, однак потрібно застосовувати положення редакції, яка діяла на момент звернення з заявами. Також представник вказала, що на момент звернення та призначення допомоги, рішення щодо непридатності будинку не існувало, а після отримання повідомлення про переплату допомоги, відповідач надала заяву 21.05.2020 року про продаж даного будинку в 2007 році. Враховуючи вказане, представник просила задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач надала до суду пояснення на відповідь на відзив, в яких вказала, що позивачем не вірно застосовано стару редакцію Порядку, оскільки на момент виявлення порушення діяла вже нова редакція, яка і підлягає застосуванню. Враховуючи вказане, ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, про що свідчать копії рішень Управління(а.с.9, 15, 21, 27, 30, 36,42).
Під час проведення перевірки було встановлено, що при поданні заяв від 12.06.2017 року, 08.12.2017 року, 08.06.2018 року, 07.12.2018 року, 11.06.2019 року та 16.12.2019 року та декларацій(а.с. 4-7, 10-13, 16-19, 22-25, 31-34, 37-40), відповідач подала неповну інформацію про доходи сім`ї, а саме: не повідомила Управління, що має у власності ще один житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,3 кв.м., про що свідчить інформація з Державного реєстру та заява ОСОБА_1 (а.с.43-45).
Відповідно до п.25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, державна соціальна допомога припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти. Виплата припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.
Згідно розрахунків, наявних в матеріалах, ОСОБА_1 через не подання відомостей було не вірно визначено розмір державної соціальної допомоги, що призвело до надмірного перерахування бюджетних коштів.
Як вказує представник позивача, відповідачу під особистий підпис було вручено повідомлення про переплату допомоги та встановлений строк для добровільного повернення надміру виплачених коштів, борг ОСОБА_1 повністю так і не сплачено.
Враховуючи вище вказане, представник позивача звернулася до суду про стягнення з відповідача надміру виплачених коштів.
Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
На спростування наявності другого житлового будинку, відповідач надала копію рішення Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 10.08.2020 року за №32, згідно якого даний будинок списано і вилучено із обліку житлового фонду, виключено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, анульовано технічну і правовстановлюючу документацію на житловий будинок в зв`язку з визнанням його зруйнованим і непридатним для проживання, однак як вбачається з матеріалів справи, заяви на призначення допомоги подавалися ОСОБА_1 12.06.2017 року, 08.12.2017 року, 08.06.2018 року, 07.12.2018 року, 11.06.2019 року та 16.12.2019 року, а допомога була призначена на загальний період з 01.06.2017 року по 31.05.2020 рік, тобто рішення щодо непридатності житлового будинку прийнято вже після призначення та надання допомоги.
Посилання відповідача щодо застосування не вірної редакції Порядку Управлінням та зазначення щодо того, що на момент виявлення порушення діяла нова редакція, суд вважає помилковими, оскільки на момент звернення та призначення допомоги діяла стара редакція, а виявлені порушення були допущені відповідачем при зверненні з заявами для отримання допомоги, що свідчить про те, що Управлінням вірно застосовано редакцію, яка діяла на момент звернення до суду.
Верховний Суд зазначив, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності. Такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 820/5348/17.
Щодо вказаного в відповіді на відзив представником позивача факту надання ОСОБА_1 заяви про продаж будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в 2007 році, відповідачем не було спростовано надання даної заяви та не було підтверджено. Зі змісту відзиву на позов не вбачається факту продажу будинку. На підтвердження викладеного, копію заяви представником позивача не надано.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК).
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Зважаючи на те, що відповідач повідомила Управління недостовірні відомості, враховуючи викладене в заявах по суті, суд знаходить дії відповідача неправомірними, а тому вважає за необхідне стягнути з неї надміру виплачені кошти.
На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.
Керуючись ст.12,13,76,81,89,206,259,264,265,268,280-282 ЦПК України, суд,-
Уточнені позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація про сторони:

Позивач: Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, , адреса: Харківська область, м.Лозова, м-н 4, буд.73.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Каращук