Справа № 182/4586/20
Провадження № 2/0182/544/2021
16.03.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М.
розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заяви по суті справи:
ТОВ «Веллфін» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13.06.2017 року між сторонами укладено договір позики № 206548 в електронній формі, за умовами якого ТОВ «Веллфін» надало ОСОБА_1 грошові кошти строком на 12 днів у сумі 2500 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за її користування.
Враховуючи те, що відповідач протиправно, всупереч умов надання коштів, не повертає позивачу позику та відсотки за її користування, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором та судові витрати (а.с.2-5).
Відповідач відзив на позов до суду не подавав.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача у позові просив суд розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.5 на зв.).
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Враховуючи, що учасники справи у судове засіданні не з`явилися розгляд справи проводитьсябез фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 10.09.2020 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов (а.с.45). Того ж дня витребувано відомості про доходи ОСОБА_1 (а.с.46).
07.12.2020 року судом постановлено розглянути справу за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, призначено дату судового засідання (а.с.58).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.03.2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення) (а.с.74).
Судом встановлено:
ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності.
На час виникнення правовідносин між позивачем та ОСОБА_1 порядок отримання та надання позики регламентувався Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін», затвердженими наказом директора ТОВ «Веллфін» Стензею Д.В. № 2-1 від 27 жовтня 2015 року (а.с.7-14).
13.06.2017 року ОСОБА_1 у встановленому пунктами 4.1.,4.2 Правил порядку оформив Заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх обов`язкових полів Заявки (а.с.15-21).
На підставі заповненої відповідачем заявки, 13.06.2017 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем було укладено Договір позики № 206548, невід`ємною частиною якого є Правила (а.с.22-26).
Таким чином, реєстрація відповідача на сайті позивача, подання ним заповненої заявки на отримання позики, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що у відповідності чинного законодавства вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі.
Відповідно до умов п. 1 договору позики відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) було надано позику в розмірі 2500,00 грн. на споживчі цілі, строком на 12 днів, до 25.06.2017 року, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 грн. за перший день користування позикою, 1,9 % від суми позики, щоденно, починаючи з другого дня в межах строку позики, 1,9 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк 12 днів, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором (а.с.22).
Позивач виконав своє зобов`язання щодо надання позики, яка була перерахована відповідачу на його картковий рахунок (а.с.28-30).
ОСОБА_1 допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ТОВ «Веллфін», яка станом на 28.07.2020 року складає 110372,50 грн. з яких:
- заборгованість за основною сумою позики 2500,00 грн.;
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку ви отримуєте за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідно до статті 9 Закону сторони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері.
Постачальниками послуг проміжного характеру в інформаційній сфері є оператори (провайдери) телекомунікацій, оператори послуг платіжної інфраструктури, реєстратори (адміністратори), що присвоюють мережеві ідентифікатори, та інші суб`єкти, що забезпечують передачу та зберігання інформації з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Надання доступу до мережі Інтернет та інших інформаційно-телекомунікаційних систем оформлюється окремим правочином або електронним правочином між стороною такого правочину та постачальником послуг проміжного характеру в інформаційній сфері.
На такі особливості укладення договорів про надання фінансових послуг, зокрема в електронному вигляді, звернула увагу піднаглядних фінансових установ в інформаційному повідомленні від 01 серпня 2017 року і Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, договір надання позики від 13.06.2017 року в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», а, отже, є обов`язковим для виконання сторонами.
Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості у добровільному порядку за договором від 13.06.2017 року відповідачем за час розгляду справи в суді не надано.
Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач ухиляється від виконання свого зобов`язання перед позивачем, яке він уклав свідомо, добровільно, ознайомившись із всіма умовами, що підтвердив у Договорі, суд вважає, що заборгованість за договором № 206548 від 13.06.2017 року повинна бути стягнена примусово.
Отже, суд дійшов до висновку, що позов ТОВ «Веллфін» підлягає задоволенню.
Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь ТОВ «Веллфін» у сумі 2102,00 грн., який був оплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,141,263-265,268,280 ЦПК, ст.ст. 6,11,526,530,610,628,629,1049 ЦК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.
Повний текст рішення складено 16.03.2021 року.
Дані про учасників справи:
представник позивача Блащак Роксолана Любомирівна, паспорт № НОМЕР_1 , виданий Стрийським МВ ГУДМС України у Львівській області 25.12.2015 року, за довіреністю № 3353 від 24.06.2020 року (а.с.39).
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя: А. Г. Багрова