Справа № 310/9261/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

при секретарі: Мудрак І. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми безпідставно отриманої пенсії,

Встановив:

Головне управління Пенсійного фонду Українив Запорізькій області звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу надміру виплаченої пенсії.

Свій позов мотивувало тим, що на виконання постанови правління ПФУ від 03. 09. 2018 року № 19-1 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ», наказу Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 17. 10. 2018 року № 347 «Про проведення інвентаризації пенсійний справ» та наказу Бердянського об`єднаного управління ПФУ в Запорізькій області від 17. 10. 2018 року № 94 «Про проведення інвентаризації пенсійний справ» протягом 2018 2019 років Головним управлінням проведено інвентаризацію матеріалів пенсійних справ одержувачів пенсій по м. Бердянську та Бердянському району.

В результаті перевірки пенсійної справи № 91 ОСОБА_2 встановлено, що останній невірно обчислено пенсію за період з 01. 01. 1997 року по 31. 12. 1998 року, так як довідка за вказаний період відсутня.

Головним управлінням направлено запит довідки про заробітну плату за 1997 1998 роки на підтвердження заробітної плати до Архівного відділу Бердянської міської ради, проте суми заробітної плати не підтвердилися, у зв`язку з чим пенсійну справу ОСОБА_2 приведено у відповідність до наявних в ній документів та три минулі роки, що передують виявленню переплати, внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 01. 05. 2016 р. по 30. 04. 2020 року в розмірі 61309,91 грн.

Зазначили, що у пенсійній справі відповідача програмним забезпеченням невірно проведено розрахунок пенсії, в результаті чого утворилась переплата у сумі 141958,93 грн.

ОСОБА_2 було запрошено до управління та надано роз`яснення щодо виявленої переплати та зменшеного розміру пенсії, проте у добровільному порядку відповідач не погасила переплату пенсії, тому позивач просить стягнути суму переплати 61309,91 грн. з відповідача.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізької області з 14. 06. 1999 року та отримує пенсію за віком.

Позивач, посилаючись на те, що після проведення інвентаризації пенсійних справ у пенсійній справі ОСОБА_2 виявлено, що за період з 01. 05. 2016 року по 30. 04. 2020 року утворилась переплата у сумі 61 309,91 грн., звернувся до суду з даним позовом.

В квітні 2019 року позивач запросив відповідача прийти в Управління м. Бердянська для вирішення питання перерахунку пенсії, проте в добровільному порядку відповідач суму переплати не відшкодувала.

Суд зважає на те, що законодавством України встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7695.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Згідно із ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правовою позицією Верховного Суду України 22 січня 2014 року за результатами розгляду справи №6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Крім того правовою позицією Верховного Суду України від 02 липня 2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Неправильне застосування позивачем норм матеріального права при призначенні і нарахуванні ОСОБА_2 пенсії не є рахунковою помилкою в розумінні ст. 1215 ЦК України, яка надає право витребування у останньої переплати пенсійних виплат.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

На підставі наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено факту зловживань з боку відповідачки, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних, а також доказів того, що управлінням ПФУ при призначенні пенсії ОСОБА_2 недобросовісності з боку відповідача не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 4, 12, 13, 81, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_2 про стягнення боргу надміру виплаченої пенсії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15. 03. 2021 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко