Справа № 373/1709/20
Номер провадження 2/373/234/21
УХВАЛА

19 березня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Хасанової В.В.,

за участю секретаря: Домантович О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Панченко Т. А.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-генетичної експертизи у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на свою користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

02.02.2021 до суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_3 про призначення судово-генетичної експертизи в даній справі для вирішення питання щодо наявності кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , матір`ю якої є ОСОБА_1 та ймовірності біологічного батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_4 .

У з в`язку з надходженням клопотання відповідача та запереченнями проти позовних вимог ухвалою суду від 03.02.2021 у справі призначено судове засідання з викликом сторін.

В судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримала та просила задовольнити, вважаючи висновок експерта необхідним засобом доказування при вирішенні даної справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти призначення експертизи, відзначивши, що питання, які пропонуються для вирішення експерту не стосуються предмету позову та не впливають на прийняття рішення в цій справі.

Перевіривши доводи клопотання на предмет їх обґрунтованості, вислухавши пояснення учасників справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За нормами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Предмет доказування - це коло обставин, які належить установити у конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, тобто ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Виходячи із того, що саме на позивача покладається обов`язок обґрунтувати позов, тобто навести ті обставини, які на його думку свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог (підстави позову), суд при визначенні предмету доказування керується, зокрема підставами позову.

У відповідності до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зміст зазначеної норми окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Він повністю залежить від правових позицій сторін.

Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а іншими обставинами, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору. При цьому обставини, які не мають значення для вирішення справи по суті, не підлягають доказуванню сторонами та встановленню судом.

Відповідно до Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України, експертиза призначається для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.97 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» неприпустимим є призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Судом встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 є зміна розміру утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти згідно з рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.12.2011.

Предметом доказування у даній справі є обставини, встановлені статтею 192 СК України, зокрема, зміна матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я тощо.

Клопотання відповідача про призначення судово-генетичної експертизи заявлене для з`ясування обставин наявності кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та ймовірності біологічного батьківства.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного

споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Таким чином, обставини, для з`ясування яких заявлене клопотання не належать до предмета доказування у справах про зміну розміру аліментів чи зміну способу їх стягнення, а відтак висновок судово-генетичної експертизи, яку просить призначити відповідач може мати значення при вирішенні іншого спору, зокрема, про оспорювання батьківства щодо дитини, та не може вважатись належним доказом у даній цивільній справі.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи, оскільки відсутня дійсна потреба у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування у справі.

Керуючись ст. ст. 76 82, 103, 105 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-генетичної експертизи по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Хасанова