ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 2-18/11

провадження № 22-ц/4809/596/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.,

за участі секретаря Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохна Світлана Олександрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року у складі судді Іващенка В. М. і

В С Т А Н О В И В:

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просила скасувати постанову про прийняття виконавчого провадження № 300053800 від 28.03.2019 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С. О.

Скарга мотивована тим, що постанова про прийняття виконавчого провадження від 28.03.2019 ВП № 30053800 винесена державним виконавцем Мохна С. О. на підставі постанови про передачу виконавчого провадження від 11.03.2019, винесеної заступником начальника Головного територіального управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Журавка В. М.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2020, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, у справі № 2-18/11 зазначена постанова від 11.03.2019, на підставі якої було винесено оскаржувану постанову, скасована.

На підставі викладеного ОСОБА_1 вважає, що постанова від 28.03.2019 ВП № 30053800 втратила законну силу та підлягає скасуванню.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що постанова державного виконавця Мохни С.О. від 28.03.2019 року, якою прийнято до свого виконання виконавче провадження № 30053800, винесена на підставі постанови ОСОБА_2 від 11 березня 2019 року про передачу виконавчого провадження АСВП № 46611054 з Світловодського міськрайонного ВДВС до відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Кіровоградській області у відповідності до вимог ЗУ "Про виконавче провадження".

Суд першої інстанції дійшов висновку, що жодних наслідків для примусового виконання рішення суду (виконавчий лист 2-18 від 12.10.2011), постанова державного виконавця Мохни С.О. від 28.03.2019, після вступу в законну силу ухвали Світловодського міськрайонного суду від 21 лютого 2020 року не створює.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2020, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 10.11.2020, у справі № 2-18/11 постанова від 11.03.2019, на підставі якої було винесено оскаржувану постанову, скасована.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова від 28.03.2019 втратила законну силу і не несе собою жодних наслідків для примусового виконання рішень суду, що також не врахував суд першої інстанції.

Державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача, а в даному випадку ні виконавчого листа, ні заяви ПАТ «Дельта Банк» не існує.

Державний виконавець порушила права ОСОБА_1 , перевищила свої службові повноваження, зазначила в постанові стягувачем ПАТ «Дельта Банк», що не відповідає фактичним обставинам справи, так як виконавчого документа за вищевказаним стягувачем не має і ніколи не було.

Оскільки ОСОБА_1 проживає в м. Світловодськ, де і знаходиться її майно, державний виконавець Мохна С. О. взагалі не мала законного права виконувати будь-які виконавчі дії по відношенню до скражника.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Мохна С.О. від 28 березня 2019 року прийнято виконавче провадження № 30053800, виконавчий лист 2-18 виданий 12.10.2011 Світловодським міськрайонним судом, до свого провадження.

Відповідно до ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2020 року скасовано постанову заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області - начальника Управління державної виконавчої служби Журавко Віктора Миколайовича від 11 березня 2019 року про передачу виконавчого провадження АСВП № 46611054 з Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області передано на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а. с. 6).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року ухвалу Світловодського міськрайонного суду від 21 лютого 2020 року за скаргою ОСОБА_1 залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що жодних наслідків для примусового виконання рішення суду (виконавчий лист 2-18 від 12.10.2011), постанова державного виконавця Мохни С.О. від 28.03.2019, після вступу в законну силу ухвали Світловодського міськрайонного суду від 21 лютого 2020 року не створює.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною 2 ст. 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби також регламентований статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» .

Згідно ч. 1 зазначеної статті, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються.

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Звертаючись до суду в січні 2021 року зі скаргою на постанову державного виконавця від 28.03.2019, ОСОБА_1 подала до суду клопотання про поновлення строку на оскарження вказаної постанови державного виконавця від 28.03.2019, мотивуючи клопотання розпочатим з 12.03.2020 карантину на всій території України, локдауном до 24.01.2021 та тим, що ОСОБА_1 являється в особливій, збільшеній групі ризику, так як інвалід другої групи та була не в змозі вчасно захищати свої порушені права та подати до суду вчасно скаргу (а. с. 5).

Матеріалами справи підтверджується, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Мохна С.О. від 28 березня 2019 року прийнято виконавче провадження № 30053800, виконавчий лист 2-18 виданий 12.10.2011 Світловодським міськрайонним судом, до свого провадження (а. с. 15).

Даних, про вручення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Матеріалами справи також підтверджується, що ОСОБА_1 зверталась до суду в травні 2019 року зі скаргою на дії заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Журавко Віктора Миколайовича, в якій просила скасувати постанову про передачу виконавчого провадження від 11 березня 2019 року.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2020, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, у справі № 2-18/11 скаргу задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк оскарження постанови, та скасовано постанову заступника начальника Управління ДВС ГТУЮ в Кіровоградській - начальника Управління ДВС Журавка В, М, від 11 березня 2019 року про передачу виконавчого провадження АСВП №46611054 з Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області передано на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а. с. 6-8, 10-14).

При розгляді зазначеної справи судами було встановлено, що постановами від 28.03.2019 головний державний виконавець Відділу виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Мохна С. О. прийняла до виконання виконавчі провадження № 32083124 та № 30053800.

Наведене свідчить, що при розгляді скарги, з якою ОСОБА_1 зверталась в травні 2019 року, остання знала про наявність оскаржуваної постанови від 28.03.2019 державного виконавця ОСОБА_3 та не була позбавлена можливості в передбачений законом строк оскаржити вказану постанову.

Враховуючи спеціальну норму ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», якою передбачено строк для звернення зі скаргою, а саме протягом 10 робочих днів, а також те, що ОСОБА_1 було відомо про наявність оскаржуваної постанови до початку карантину, заявник пропустила строк для звернення зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови державного виконавця від 28.03.2020 не вирішив, не надав оцінки обставинам, на які посилалась ОСОБА_1 у зазначеному клопотанні та, як наслідок, помилково розглянув скаргу по суті.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ухвала Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного дослідження фактичних обставин справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропуску нею строку на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року скасувати, скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохна Світлани Олександрівнизалишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15.03.2021.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко