П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2021 року місто Київ

справа № 759/10958/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/464/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва у складі судді Скрипник О.Г. від 4 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Міський центр дитини Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визначення способів участі у вихованні дитини та встановлення графіка зустрічей з дитиною,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 2012 року по 2017 рік сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 .

Після припинення шлюбних стосунків у 2017 році дитина залишилася проживати разом з матір`ю.

Посилаючись на те, що відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином, просив суд усунути йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина; зобов`язати відповідача не перешкоджати перебуванню сина ОСОБА_4 з позивачем за місцем його проживання впродовж кожного першого та третього тижня місяця, починаючи з 10 години ранку суботи до 20 години вечора неділі; зобов`язати відповідача не чинити перешкоди виїзду сина ОСОБА_4 разом з позивачем під час літніх канікул для його відпочинку та оздоровлення щорічно, терміном 30 календарних днів; надати можливість позивачу на святкування новорічних свят з сином ОСОБА_4 один раз на два роки, починаючи з 31 грудня до 3 січня за його місцем проживання.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 4 грудня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визначено спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні неповнолітнього ОСОБА_4 наступним чином: кожного першого та

третього тижня місяця: щосуботи з 10 години до 18 години; щонеділі з 10 години до 18 години, - без присутності матері ОСОБА_1 ; під час новорічних свят, з 31 грудня по 3 січня - з урахуванням бажання дитини, з 10 години до 18 години за місцем проживання батька, з правом прогулянок по місту, відвідування дитячих розважальних закладів, не порушуючи при цьому режиму дня дитини; під час літніх канікул за межами міста протягом 30 календарних днів - в серпні місяці кожного року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити частково. Визначити способи участі батька ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_4 таким чином, щоб зустрічі відбувалися у Міському центрі дитини, у присутності психолога та/або матері, за графіком, встановленим апеляційною інстанцією.

Скаржник зазначає, що відповідач не повідомлялася належним чином про розгляд справи судом першої інстанції, а тому висновки суду щодо способу участі батька у вихованні дитини зроблені лише на підставі його доводів; під час розгляду справи Служба у справах дітей Святошинської РДА м. Києва не повідомила суд про наявність висновку психологічного обстеження дитини від 22 листопада 2018 року № 226, яким встановлено, що у ОСОБА_4 по відношенню до батька діагностується уникаюча форма прив`язаності, спостерігається образа та страх, які пов`язані з конфліктами між його батьками; позивач фактично 4 роки не спілкувався з сином, а тому визначений судом першої інстанції спосіб участь батька у вихованні сина є неможливим і завдасть шкоди самій дитині, оскілки вона не хоче спілкуватися з батьком.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечує проти її задоволення та зазначає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав. Запропонували наступний спосіб участі батька у вихованні дитини: кожного першого та третього тижня місяця: щосуботи з 15 години до 18 години, щонеділі з 11 години до 18 години, - у присутності матері протягом першого року з дня набрання судовим рішенням законної сили; під час новорічних свят, з урахуванням бажання дитини, з 31 грудня по 3 січня з 11 години до 18 години за місцем проживання матері, з правом прогулянок по місту, відвідування дитячих розважальних закладів за погодженням з дитиною та матір`ю ОСОБА_1

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні, з урахуванням позиції відповідача, запропонували такий спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_4 : кожного першого та третього тижня місяця з суботи по неділю з правом ночівлі дитини за місцем проживання ОСОБА_3 ; під час новорічних свят: з 31 грудня по 3 січня - на умовах відповідача, та один день на Різдво; щорічно під час літніх канікул терміном 30 календарних днів(по два тижні) для відпочинку та оздоровлення без присутності матері.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що з 2012 року по 2017 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 .

Після припинення проживання однією сім`єю, малолітній ОСОБА_4 залишився проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з дитиною є обґрунтованими і бажаний ним спосіб такої участі відповідає інтересам дитини.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можна.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з сином, обґрунтовано вважав, що батько має право на спілкування з дитиною.

Проте, колегія суддів не може погодитися із встановленим графіком побачень позивача з малолітнім ОСОБА_4 з таких підстав.

Як убачається з висновку психологічного обстеження дитини, складеного Міським центром дитини, від 12 листопада 2018 року № 226, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , високий рівень емоційної прив`язаності до матері. У відношенні до батька діагностується уникаюча форма прив`язаності, спостерігається образа та страх на нього, які пов`язані з конфліктом між дорослими. До батька простежується страх зустрічі та небажання спілкуватись.

За результатами проведеної психологічної роботи було рекомендовано: для об`єктивності висновків щодо емоційного контакту батька з сином рекомендовано провести спільну зустріч батька з ОСОБА_4 на території Міського центру дитини; проведення попередньої роботи психолога з дитиною щодо безпеки зустрічей з батьком, перші зустрічі організувати на території Центру соціальних служб для сім`ї та дітей у присутності соціального педагога чи психолога з метою створення безпечного простору для налагодження контакту дитини з батьком; батькам, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , скористатися сімейною медіацією з метою налагодження комунікації між собою для визначення способів участі у вихованні сина з боку обох батьків.

Згідно листа Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 січня 2019 року № 40-15 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 30 листопада 2018 року розглянуто заяву ОСОБА_3 про визначення способів участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4 . На засіданні комісії з`ясовано про наявність направлення від 29 листопада 2018 року, виданого лікарем Київського міського психоневрологічного диспансеру № 4 Кушнарчуком Є.С. на госпіталізацію до психоневрологічної лікарні малолітнього ОСОБА_4 з метою його обстеження та уточнення діагнозу. Членами комісії рекомендовано батькам вирішити питання щодо лікування дитини. Розгляд заяви про визначення способів участі батька у вихованні дитини зупинено до з`ясування питання щодо стану здоров`я ОСОБА_4 .

З наведеного можна зробити висновок, що малолітній ОСОБА_4 перебуває у певному психоемоційному стані, який наразі не дозволяє налагодити відносини з батьком та встановити графік побачень наодинці з позивачем.

В судовому засіданні з`ясовано, що негативний вплив на психоемоційний стан дитини та його розвиток спричиняли конфлікти, які виникали між батьками на ґрунті неприязних стосунків, мимовільним свідком яких ставала дитина.

Вік ОСОБА_4 - 7 років і 11 місяців, свідчить про досягнення ним певного ступеня розвитку, який дозволяє йому перебувати окремо від матері, але під наглядом дорослої людини певний проміжок часу, що не може завдати істотної шкоди.

Позивач має постійне місце роботи, забезпечений житлом, позитивно характеризується за місцем роботи.

Ураховуючи, що між сторонами склалися певні труднощі у спілкуванні та вирішенні питання щодо участі батька у вихованні дитини, останні роки батько віддалився від дитини та мало спілкувався із сином, з метою адаптації дитини зустрічі із позивачем доцільно проводити з матір`ю, проте в подальшому такі зустрічі мають проходити без присутності останньої, з метою надання можливості батьку відновити контакт із сином та забезпечити йому комфортне спокійне спілкування без впливу матері.

Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, повністю відповідатиме можливості дитини у повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити психоемоційний стан.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції встановив, що визначений судом порядок участі батька у вихованні сина не відповідає його інтересам та відносинам, які склалися між позивачем та малолітнім ОСОБА_4 , а тому такий спосіб підлягає зміні.

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин справи, слід визначити такий спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : перший рік після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей першу та третю суботу місяця з 15 години до 18 години, першу та третю неділю місяця з 11 години до 18 години - в присутності матері ОСОБА_1 ; під час новорічних свят з 31 грудня по 3 січня з 11 години до 18 години за місцем проживання матері. Після спливу одного року з дня набрання рішення суду законної сили - проводити такі зустрічі без присутності ОСОБА_1 .

Вимоги позивач щодо надання щорічно у літній період (під час літніх канікул) 30 календарних днів для виїзду ОСОБА_4 з батьком на відпочинок (двома рівними періодами по два тижні) є передчасними. Оскільки між батьком та дитиною немає на даний момент налагоджених відносин, то проведення тривалого часу без присутності матері негативно відобразиться на психоемоційному стані дитини.

Визначення такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідає віковим потребам та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання сина.

Колегія суддів звертає увагу сторін на те, що батьки повинні шукати шляхи порозуміння між собою в інтересах дитини та не створювати додаткових перешкод у спілкуванні з нею.

Після того, як ОСОБА_4 подорослішає, вказаний порядок спілкування батька з дитиною може бути зміненим за домовленістю батьків або за рішенням органу опіки та піклування чи суду.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи в суді першої інстанції.

Зазначена обставина підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів отримання ОСОБА_1 судових повісток про розгляд справи. При цьому конверти, які були повернуті на адресу суду першої інстанції із зазначенням причини невручення "за закінченням строку збергінання" не можна вважати належним повідомленням про дату, час і місце засідання суду.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, а рішення суду постановлена за її відсутності, на що посилається скаржник у своїй апеляційній скарзі, то відповідно до пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України ця обставина є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про задоволення позову через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 .

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи викладене, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 192 грн.10 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 4 грудня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Міський центр дитини

Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визначення способів участі у вихованні дитини та встановлення графіка зустрічей з дитиною задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином: перший рік після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей першу та третю суботу місяця з 15 години до 18 години в присутності матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ); першу та третю неділю місяця з 11 години до 18 години в присутності матері ОСОБА_1 ; під час новорічних свят з 31 грудня по 3 січня з 11 години до 18 години за місцем проживання матері.

Починаючи з 3 березня 2022 року, визначити спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 наступним чином: першу та третю суботу місяця з 15 години до 18 години, першу та третю неділю місяця з 11 години до 18 години, під час новорічних свят з 31 грудня по 3 січня з 11 години до 18 години, - без присутності матері.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 192 грн. 10 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 березня 2021 року.

Головуючий

Судді: