Справа № 144/1660/20
Провадження № 2/144/400/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" березня 2021 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої - судді Довгалюк Л.В.,
за участі секретаря - Грушовенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Соболівська сільська рада про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з указаним позовом, в обгрунтування якого вказала, що вона є рідною матір`ю відповідача ОСОБА_2 , яка має двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дітей внесені за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Відповідач зареєстрована у АДРЕСА_1 , разом з сином та дочкою, проте, мати з ними не проживає, на даний час її місцезнаходження невідоме. У квітні 2018 року відповідач залишила своїх дітей, які і до того часу перебували на утриманні та вихованні бабусі. ОСОБА_2 не проявляє будь-якої турботи про дітей, свідомо нехтує та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує їх необхідним харчуванням, лікуванням тощо.
Витрати на проживання та утримання онуків несе позивач, яка прикладає всі зусилля та можливості щодо розвитку дітей, а тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, а також стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення онуками повноліття.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити. Додала, що відповідач зловживає спиртними напоями, дітьми не займається з квітня 2018 року, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, навіть не вітає їх зі святами. Місцезнаходження ОСОБА_2 наразі невідомо.
У судові засідання відповідач ОСОБА_2 не з`являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, поштовим зв`язком та оголошенням на сайті Судової влади України, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направила.
Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві та просила позов задовільнити.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками дітей, відповідно до їх свідоцтв про народження є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 11-12).
ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).
Як вбачається з довідки № 177 від 09.07.2020 року ОСОБА_2 , 1996 року народження зареєстрована у АДРЕСА_1 , проте, понад 12 років за вказаною адресою не проживає (а.с. 13).
Те саме вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов від 25.10.2018 року (а.с. 15).
Із довідки виконкому Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області від 18.11.2020 № 605 вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_3 входять онук ОСОБА_3 та онучка ОСОБА_4 (а.с. 16).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.02.2019 року, діти проживають на забезпеченні бабусі (а.с. 17).
Згідно характеристики Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області від 18.11.2020 № 271, ОСОБА_2 народила двоє дітей, яких неодноразово залишала без нагляду, вибула за межі населеного пункту без усякого повідомлення 21.04.2018 року, вживала спиртні напої, вела аморальний спосіб життя, на даний час її місце перебування не відоме, діти з того часу знаходяться під наглядом бабусі (а.с. 18).
Відповідно до характеристик дітей, наданих виконкомом Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області від 18.11.2020 року, вони виглядають добре та відповідають всім критеріям за віком (а.с. 19-20).
Як зазначено в актах обстеження матеріально-побутових умов Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області від 18.11.2020 року, діти виховуються в будинку бабусі, відвідують дитячий садочок, забезпечені одягом та продуктами харчування (а.с. 21-22).
Згідно довідки дошкільного навчального закладу с. Велика Мочулка від 18.11.2020 року № 1, ОСОБА_3 з 01.10.2018 року відвідує дошкілький навчальний заклад, а ОСОБА_4 з 01.09.2019 року по даний час (а.с. 23).
Висновком Великомочульської сільської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 № 268 від 18.11.2020 року підтверджено встановлені факти неналежного виконання батьківських прав ОСОБА_2 , яка з 21.04.2018 року по даний час не приймає участі у вихованні дітей, зловживає спиртними напоями, залишила дітей та не цікавиться їх життям. За виховання та утримання дітей на себе взяла відповідальність їх бабуся ОСОБА_3 (а.с. 24).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конктерних обставин справи відмовити в задоволенні позову.
Проте, з огляду на встановлені судом обставини справи та зважаючи на досліджені докази, встановлено, що відповідач свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує.
Відповідно до ст. 164 СК України, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 1 статті 183 даного закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення та наведені у статті 182 СК України.
З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору, а також у дохід держави судові витрати, від сплати яких позивач звільнена.
Керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 166 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст. ст. 12, 76-81, 141, 206, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Орлівка Теплицького району Вінницької області, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь особи або установи, що буде здійснювати догляд та утримання дітей, у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2020 року і до повноліття дітей.
Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження та на подання заяви про перегляд заочного рішення продовжуються на строк дії такого карантину .

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Соболівська сільська рада, адреса: Вінницька область, Теплицький район, с. Соболівка, вул. Суворова, 24, .

Суддя Л.В. Довгалюк