РІШЕННЯ

Іменем України

03.03.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Іванику Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позову зазначає, що 11.10.2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12.06.2020 року шлюб, який зареєстровано 11.10.2008 року, актовий запис № 451 Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції розірвано. З вересня 2019 року та станом на сьогодні дитина проживає з позивачкою за адресою АДРЕСА_1 . Тягар матеріального утримання ліг лише на матір, тому вона змушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. Вказує, що відповідач є працездатною та фізично здоровою особою, працює на посаді лікаря анестезіолога в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», має стабільний дохід. Враховуючи наведене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.09.2020 року, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 6 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подання позову до суду, тобто з 03.07.2020 р., і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць у розмірі 6 000 грн. Стягнути з відповідача додаткові витати на утримання доньки в розмірі 3 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подання позову до суду, тобто з 03.07.2020 р., і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Ухвалою від 25.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі № 465/3842/20.

Відповідачем ОСОБА_6 08.10.2020 р. подано відзив на позовну заяву, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково щодо сплати аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у разі присудження стягнення судом у твердій грошовій сумі або у розмірі ј частки з усіх доходів відповідача. Так, відповідач вказує, що працює на посаді лікаря у КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», а також у ПП «Авторська стоматологія», де останній працює за сумісництвом на посаді дитячого лікаря анастезіолога. Відповідно сукупний розмір середньомісячного доходу відповідача становить 9 339, 78 грн. Враховуючи наведені обставини та матеріальний стан відповідача, ОСОБА_6 позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, заявленому позивачем ОСОБА_3 . Крім того, вказує, що вразі покращення матеріального становища, намагатиметься в добровільному порядку здійснювати додаткові витрати на утримання доньки, збільшуючи розмір таких. Щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу, вважає розмір таких занадто завищеним та не співмірним зі складністю справи, а тому просить суд врахувати вище наведені ним обставини та зменшити розмір таких.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з урахуванням заяви про їх збільшення. Позов просила задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, наведених у відзиві від 08.10.2020 р.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали позову, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів, серед іншого, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та метеріальне становище платника аліментів.

Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як встановлено судом, неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з матір`ю, позивачем ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , та перебуває на утриманні позивача.

Відповідач ОСОБА_6 є працездатною та фізично здоровою особою, інших дітей на утриманні немає. Крім того, ОСОБА_6 є офіційно працевлаштований. Сукупний розмір середньомісячного доходу відповідача становить 9 339, 78 грн., що підтверджується довідкою № 281 виданою КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» від 21.09.2020 р. та довідкою ПП «Авторська стоматологія» про доходи ОСОБА_6 від 21.09.2020 р.

З огляду на це, враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги частково, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_6 слід стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 000, 00 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подання позову до суду, тобто з 03.07.2020 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо заявленої вимоги про стягнення додаткових витрат, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здійностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Спосіб участі батька в додаткових витратах визначається, наприклад, таким чином. Якщо мова йде про відвідування дитячого садку, фінансування здійснюється періодично. Коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Така позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі N 6- 1489цс17.

В п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що до передбаченої ст.185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому, розмір додаткових витрат, що стягуються, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Так, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витати на утримання доньки в розмірі 3 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подання позову до суду, тобто з 03.07.2020 р., і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що донька відвідує групу дошкільної підготовки, вартість місячного абонементу якої становить 1 400, 00 грн. Також додатково вивчає англійську (1 200, 00 грн. в місяць), займається гімнастикою (800, 00 грн. в місяць), плаванням (орієнтовні місячні витрати 1 800, 00 грн. 2 000, 00 грн.) та тенісом (1 000, 00 грн. щомісячно). Однак, на підтвердження наведених обставин, позивачем не подано до суду документального підтвердження фактично понесених нею додаткових витрат на утримання дитини, або таких, що є передбачуваними в даному випадку. А тому, суд приходить до переконання, що вказані позивачем обставини щодо заявленої вимоги про стягнення додаткових витрат на доньку є необгрунтованими та не доведеними належними та достатніми доказами як такі, що можуть вважатися додатковими витратами на утримання дитини.

Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд приходить до таких висновків.

П. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи позовні вимоги, невідповідності заявлених судових витрат вимогам ст. 137 ЦПК України, відсутності детального розрахунку з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 180-183 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 23 вересня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 840, 80 грн. судового збору.

Дане рішення в частині сплати аліментів на утримання дитини підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах сплати аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення абоу разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено: 15.03.2021 року.

Суддя Дзеньдзюра С.М.