Ухвала

10 березня 2021 року

м. Київ

справа № 635/6696/16-ц

провадження № 61-6413св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

від 25 листопада 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління «Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління «Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Ощадбанк» в особі Харківського

ОУ «АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року позов ПАТ «Ощадбанк» в особі Харківського ОУ «АТ «Ощадбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» в особі Харківського ОУ «АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором від 16 травня 2007 року № 12734 у розмірі 37 661,25 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 про усунення допущених помилок у тексті ухвали Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року задоволено частково.

Виправлено описки, допущені в ухвалах судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2017 року,

22 червня 2017 року, ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2017 року,

від 13 вересня 2017 року про відхилення заперечень проти дій головуючого та від 13 вересня 2017 року про проголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Вважати правильним зазначення оскаржуваного рішення як: «рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року». Виправлено описки, допущені в ухвалі колегії суддів судової палати

у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року.

Вважати правильним у мотивувальній частині ухвали зазначення аркушів справи тому першого як: «а.с. 13 на звороті», «а.с. 18» та «а.с. 69 - 70».

В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Харківського районного суду Харківської області

від 26 квітня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 13 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року, ухвалити нове судове рішення про відмову

у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня

2017 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року залишено без змін.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява від ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року,

в якій, посилаючись на право звернення за роз`ясненням судового рішення до суду, який його ухвалив, заявник просить роз`яснити таке: мотиви

і підстави застосування судом касаційної інстанції норм Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та висновків Великої Палати Верховного Суду щодо спорів з виконання зобов`язань за кредитними договорами; мотиви і підстави підміни Верховним Судом статуту заявника як особи права, свободи та інтереси якого захищені прямими нормами Законів України; мотиви підміни кредитного договору

№ 12734 «Про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою» на якийсь кредитний договір від 07 лютого 2007 року; мотиви

і підстави поновлення позовної давності; мотиви і підстави відмови в прохальній частині апеляційної скарги стосовно прийняття до спільного розгляду зустрічного позову; мотиви і підстави щодо виправлення процесуальних порушень у судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій; мотиви і підстави зміни декілька разів складу суду касаційної інстанції; мотиви і підстави звинувачення його в діях які він не скоював і не міг скоїти згідно із законом та договором № 12734; мотиви і підстави підтримання рішення судів попередніх інстанцій щодо зобов`язання його сплатити мито; мотиви і підстави позбавлення його права отримання пенсії військового пенсіонера через картковий рахунок, відкритий у відділенні банку та відповідно до вимог договору.

Розглянувши доводи заяви, перевіривши матеріали справи та зміст судового рішення, яке заявник просить роз`яснити, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до частин першої-другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні його змісту. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко збігаються

з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування, і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові або невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або

є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Між тим, постанова Верховного Суду, про роз`яснення якої подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою

і зрозумілою, висновки суду є однозначними, а тому не підлягає роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України.

Водночас Верховний Суд також звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року, про роз`яснення якої подано заяву, не є тим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 ЦПК України.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 25 листопада 2020 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 217 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

в особі філії - Харківське обласне управління «Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Ю. В. Черняк