Дата документу 10.03.2021 Справа № 2-885/11
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 2-885/11Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко О.Ю.
Пр. № 22-ц/807/784/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 14 грудня 2020 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Банк звернувся до суду із заявою (а.с. 14-15), в якій просив поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу №2-885/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитним договором до виконання.

В обґрунтування своєї заяви стягував зазначав, що 01.12.2011 року Токмацьким районним судом Запорізької області ухвалено рішення по справі №2/885/2011 про задоволення позову Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким було стягнуто з неї заборгованість в сумі 30933,63 грн. Рішення набрало законної сили 10.05.2012 року, виконавчий лист видано 29.05.2012 року. В подальшому, Токмацьким ВДВС відкрито виконавче провадження № 51686066 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на суму боргу 30933,63 грн. 30.06.2017 року державним виконавцем ВДВС Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Оригінали документів не надійшли на адресу Банку. В подальшому виконавчий лист не пред`являвся. Місце знаходження оригіналу виконавчого листа не встановлено. Строк пред`явлення виконавчого документу для виконання встановлено до 30.06.2020 року. Зважаючи на те, що з березня 2020 року на території України встановлено карантин, представники Банку не мали доступу до своїх робочих місць, через що виникла ситуація щодо пропущення строку пред`явлення виконавчого документу на виконання до Токмацького МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), місце знаходження оригіналу виконавчого листа не встановлено, що не дає змоги Банку звернутися до ДВС для виконання рішення суду, який ймовірно було втрачено при пересилці УкрПоштою з м. Токмак до м. Дніпро. Таким чином, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-885/2011 року закінчився, згідно із постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року. Вважав, що строк пред`явлення виконавчого листа було пропущено не з вини фахівців Банку, а у зв`язку у тому числі з епідеміологічною ситуацією, яка склалась в Україні, карантину, який діє до теперішнього часу та з вини працівників УкрПошти. Борг на сьогоднішній день ОСОБА_1 не погашено, а пропущений строк пред`явлення листа до виконання не дає можливості звернутися до органів ДВС для примусового виконання рішення суду по справі № 2-885/2011.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено суддю суду першої інстанції Андрущенко О.Ю. (а.с. 9).

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 14 грудня 2020 року (а.с. 42-43) заяву Банку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено.

Поновлено Банку пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-885/2011, виданого Токмацьким районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 30933,63 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 47-49) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по рішенню Токмацького районного суду Запорізької області від 01.12.2011 року по справі №2-885/2011; стягнути з позивача судові витрати.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 53).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 15 січня 2021 року (а.с. 67), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 56), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 18 суддів замість 40 суддів за штатом).

Банк, як стягувач, подав відзив на вищезазначену апеляційну скаргу боржника у цій справі (а.с. 61-67).

У судове засідання 10 березня 2021 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 59-60) всі учасники цієї справи не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Навпаки, Банк (а.с. 62) та ОСОБА_1 (а.с. 68-69) подали апеляційному суду заяви, в яких просили апеляційний суд розглядати дану справу за їх відсутністю та відсутністю їх представників.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяви сторін задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції задовольняючи заяву Банку, як стягувача, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цій справі, керувався ст. ст. 260-261, 433, п. 17.4 ч. 1 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України та виходив із такого.

Судом встановлено, що 29.05.2012 року Токмацьким районним судом Запорізької області видано виконавчий лист № 2-885/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 30933,63 грн. Строк пред`явлення до виконання 11.05.2013 року (а.с.16).

Згідно із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП 51686066) від 30.06.2017 року, винесеною старшим державним виконавцем Токмацького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Березовською І.В. (а.с.17), прийнято рішення повернути стягувачу виконавчий документ № 2-885/2011, виданий Токмацьким районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 30933,63 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно із ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-885/2011 до виконання сплив 30.06.2020 року.

Згідно із ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до Списку № 1 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів Токмацького міськрайонного ВДВС ГТУЮ від 24.07.2017 року (а.с.21) та Списку № 1518 згрупованих поштових відправлень листі рекомендованих, поданих в Токмак-1 від 24.07.2017 року (т.с. 21 зворот) постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року у виконавчому провадженні № 51686066 направлена ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу пров. Шкільний, 2 м. Василівка Запорізька область.

В той же час, згідно із виконавчим листом № 2-885/2011 (а.с. 16 зворот) та постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року (а.с. 17) місце знаходження ПАТ КБ «Приватбанк» зазначено як Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Таким чином, наявні достатні докази на підтвердження неналежного направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року, у зв`язку з чим, суд першої інстанції вважав, що наявні поважні причини пропуску АТ КБ «Приватбанк» встановленого законом строку для повторного пред`явлення виконавчого листа № 2-885/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява Банку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цій справі підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

В Україні на час розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій карантин у зв`язку із епідемією коронавірусу, на який додатково, як одну із підстав поважності причин пропуску (трохи більше 4-х місяців) вищезазначеного строку, посилався Банк (стягувач) в обґрунтування своєї вищезазначеної заяви у цій справі на день її подачі 16.11.2020 року (а.с.1), дійсно діє з 12 березня 2020 року по 30 квітня 2021 року включно, що є загальновідомою інформацією.

Проте, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги іншу зазначену Банком в його вищезазначеній заяві обставину в якості поважної причини пропуску вищезазначеного строку Банком, а саме: неотримання Банком копії постанови виконавця про повернення виконавчого документу, яка була надіслана Банку виконавцем не за адресою, яка зазначена у виконавчому документі (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).

Банк у цій справі просив лише поновити йому строк для пред`явлення виконавчого документа (резолютивна частина заяви а.с. 15) та не просив видати дублікат цього виконавчого документу.

Тому, питання саме втрати оригіналу виконавчого документу чи видачі дублікату останнього не були предметом безпосереднього дослідження у суді першої інстанції та не можуть бути в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України предметом перегляду в апеляційному суді у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема боржником ОСОБА_1 апеляційному суду не надані.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір (а.с. 50).

Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_1 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок Банку будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 14 грудня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 12.03.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.