Провадження № 2/369/318/21
16.03.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Новіцькій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,
Того ж дня, між тими ж сторонами укладено договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 603,1 кв.м., житловою площею 132,6 кв.м. по 1/4 ідеальній частині домоволодіння кожному покупцю.
Згідно п. 5 Договору купівлі-продажу домоволодіння від 11.06.2009 року позивач придбала 1/4 ідеальну частину домоволодіння, а саме: I гараж, пл. 32,3 кв.м., ІІ підсобне приміщення, пл. 15,8 кв.м., 1-1 кухня-вітальня 49,4 кв.м., 1-2 туалет, пл. 1,3 кв.м., 1-3 коридор, пл. 8,7 кв.м., 1-4 житлова кімната, пл. 9,3 кв.м., 1-5 житлова кімната, пл. 9,3 кв.м., 1-6 санвузол, пл. 3,1 кв.м., 1-7 санвузол, пл. 4,1 кв.м., 1-8 житлова кімната, пл. 14,7 кв.м., IX - тамбур, пл. 4,0 кв.м.
Вказує, що кожна квартира у житловому будинку має окремий в`їзд на територію подвір`я, окремі вхід/вихід в квартиру, окремі лічильники обліку споживання електроенергії та газопостачання, окремі пристрої для опалення.
Оскільки, співвласники не виявляють бажання укласти договір про виділення позивачу частки, і тому порушуються права позивача на виділ своєї частки, а тому позивач звернулась із вказаним позовом до суду.
У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила.
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила.
У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила.
Оскільки представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду, а відповідачі повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
11.06.2009 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (покупці) укладено договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 603,1 кв.м., житловою площею 132,6 кв.м. по 1/4 ідеальній частині домоволодіння кожному покупцю.
Згідно Договору купівлі-продажу домоволодіння від 11.06.2009 року та Витягу з Державного реєстру правочинів № 7382795 від 11.06.2009 року вказано, що позивач купила 1/4 ідеальну частину домоволодіння, а саме: I гараж, пл. 32,3 кв.м., ІІ підсобне приміщення, пл. 15,8 кв.м., 1-1 кухня-вітальня 49,4 кв.м., 1-2 туалет, пл. 1,3 кв.м., 1-3 коридор, пл. 8,7 кв.м., 1-4 житлова кімната, пл. 9,3 кв.м., 1-5 житлова кімната, пл. 9,3 кв.м., 1-6 санвузол, пл. 3,1 кв.м., 1-7 санвузол, пл. 4,1 кв.м., 1-8 житлова кімната, пл. 14,7 кв.м., IX - тамбур, пл. 4,0 кв.м., 1/4 частина будинку охорони літ. «Б», 1/4 частина навісу літ. «В», 1/4 частина огорожі 1-7, що складає 1/4 ідеальну частину домоволодіння вартістю 398 787,00 грн.
Згідно Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду адреса АДРЕСА_2 від 10.12.2008 року вказано, про власника ОСОБА_1 , частка 1/4, до якої входить: 1) кухня-вітальня, площею 49,4 кв.м., 2) туалет, площею 1,3 кв.м., 3) коридор, площею 8,7 кв.м., 4) житлова, площею 9,3 кв.м., 5) житлова, площею 9,3 кв.м., 6) санвузол, площею 3,1 кв.м., 7) санвузол, площею 4,1 кв.м., 8) житлова, площею 14,7 кв.м., IX) тамбур, площею 4,0 кв.м.
Згідно Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 18.11.2019 року № 09-11/19 вказано, що 1/4 частина житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 , а саме квартира АДРЕСА_2 є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.
Згідно Довідки від 18.11.2019 року вказано, що відповідно до розрахунку квартир АДРЕСА_1 становить 25/100 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 603,1 кв.м.
У відповідності до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.
Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ст. 357 Цивільного кодексу України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Змістом ст. 358 Цивільного кодексу України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
За ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ст. 361 Цивільного кодексу України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Положення ст. 364 Цивільного кодексу України передбачає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Враховуючи вищезазначені обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість виділу позивачу її частки у спільній частковій власності, оскільки такий виділ є можливим, не порушить права інших співвласників, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а право спільної часткової власності на виділену позивачу частину припиняється.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 355, 356, 357, 358, 360, 361, 364 Цивільного кодексу України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 у натурі 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , а саме квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 152,0 кв.м., що складається з: I гараж, площею 32,3 кв.м., ІІ підсобне приміщення, площею 15,8 кв.м., 1-1 кухня-вітальня площею 49,4 кв.м., 1-2 туалет, площею 1,3 кв.м., 1-3 коридор, площею 8,7 кв.м., 1-4 житлова кімната, площею 9,3 кв.м., 1-5 житлова кімната, площею 9,3 кв.м., 1-6 санвузол, площею 3,1 кв.м., 1-7 санвузол, площею 4,1 кв.м., 1-8 житлова кімната, площею 14,7 кв.м., IX - тамбур, площею 4,0 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності на виділену у натурі ОСОБА_1 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 152,0 кв.м., що складається з: I гараж, площею 32,3 кв.м., ІІ підсобне приміщення, площею 15,8 кв.м., 1-1 кухня-вітальня площею 49,4 кв.м., 1-2 туалет, площею 1,3 кв.м., 1-3 коридор, площею 8,7 кв.м., 1-4 житлова кімната, площею 9,3 кв.м., 1-5 житлова кімната, площею 9,3 кв.м., 1-6 санвузол, площею 3,1 кв.м., 1-7 санвузол, площею 4,1 кв.м., 1-8 житлова кімната, площею 14,7 кв.м., IX - тамбур, площею 4,0 кв.м.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л.М. Ковальчук