18.03.2021 Єдиний унікальний номер 205/9292/20
Єдиний унікальний номер 205/9292/20
Провадження № 2/205/1237/21
УХВАЛА

18 березня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому по справі по цивільній справі за позовом Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої житлової субсидії,

ВСТАНОВИВ:

Правобережне УСЗН Дніпровської міськради 26 листопада 2020 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої житлової субсидії.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року виправлено описки в ухвалі судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року було відмовлено.

12 березня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено заяву про відвід головуючому судді, яка надійшла до суду 16 березня 2021 року, в обґрунтування заяви вона посилається на те, що суддею Приходченко О.С. здійснюється провадження з грубим порушенням прав відповідача, оскільки копію ухвали про відкриття провадження та позов з додатками відповідачеві надіслано не було, головуючим суддею ухвалою в протокольній формі 22 січня 2021 року відмовила у задоволенні клопотання про засвідчення довіреності для залучення представника позивача, 22 січня 2021 року відповідачеві не було надано справу для ознайомлення. Після ознайомлення з матеріалами справи, 28 січня 2021 року, судом питання про повідомлення сторін по справі про час і місце розгляду справи, причини їх неявки в судове засідання і можливість проведення засідання за відсутності сторін відповідно до вимог ЦПК України, суддею не вирішувалося. Разом з цим, як на підставу відводу посилалася, що цим порушені принципи цивільного судочинства. Вважає, що дії судді викликають сумнів в його неупередженості.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. ч. 1-3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення «Кастілло Альгар проти Іспанії» ).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, у задоволенні заяви про відвід судді Приходченко О.С. заявникові слід відмовити.

Оскільки обґрунтованих підстав для відводу судді заявником не наведено, і доводи заявника щодо відводу із вказаного приводу носять характер суб`єктивних припущень, суд вважає, що відвід є необґрунтованим, а тому вирішення питання про відвід судді має здійснюватися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. ч. 2, 3 ст. 40, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Приходченко О.С. визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Приходченко О.С. передати до канцелярії Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалу може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: