Справа № 314/2861/20
Провадження № 2/314/277/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 м. Вільнянськ

Справа № 314/2861/20;

Провадження № 2/314/277/2021;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

-третя особа орган опіки та піклування в особі Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області;

-третя особа служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування в особі Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач звернулася до суду 02.07.2020 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 19.11.2020 ОСОБА_1 надала до суду уточнену позовну заяву. Позовні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від сина в іншому місті, а малолітній ОСОБА_3 проживає у сім`ї позивачки ОСОБА_1 , яка є його рідною тіткою. Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та догляді сина не приймає, не займається його фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги не надає. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки не проявляє відносно нього материнської турботи, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою долею сина, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, просить задовольнити в повному обсязі, на тих підставах, що в ньому зазначені, проти заочного розгляду справи не заперечує, сплачений нею судовий збір залишає за собою (а.с. 19).

Відповідач про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх клопотань та заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позивач надала свою згоду на заочний розгляд справи.

Представники третіх особи у судове засідання не з`явились. До суду надано копію висновку Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1983 року народження, відносно її малолітнього стна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28).

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області.

19.11.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява .

Ухвалою суду від 19.01.2021 залучено в якості третьої особи службу у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області, закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд

встановив

ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від сина в іншому місті, а малолітній ОСОБА_3 проживає у сім`ї позивачки ОСОБА_1 , яка є його рідною тіткою. Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та догляді сина не приймає, не займається його фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги не надає. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки не проявляє відносно нього материнської турботи, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою долею сина.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої осв

іти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Судом встановлено, ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

З лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від сина в іншому місті, а малолітній ОСОБА_3 проживає у сім`ї позивачки ОСОБА_1 , яка є його рідною тіткою (а.с. 9).

Згідно висновку Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області, малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 проживає без реєстрації в селі Рогізка Чечельницького району Вінницької області, за час проживання н території сільської ради зарекомендувала себе як особа, яка схильна до зловживання спиртними напоями та порушенням громадського порядку, участі у вихованні та догляді сина не приймає, не займається його фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги не надає. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки не проявляє відносно нього материнської турботи, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою долею сина. У зв`язку з чим, визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , 1983 року народження, відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28).

Крім того, службою у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області до суду надано лист служби у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області № 0128/65-03 від 12.01.2021, відповідно до якого у родині позивача ОСОБА_1 проживає малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі старшими дітьми ОСОБА_2 , відносно яких вона позбавлена батьківських прав. Для всіх дітей створені всі умови необхідні для проживання, виховання та розвитку. У зв`язку з чим, служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає, що є підстави для позбавлення батьківських правОСОБА_2 , 1983 року народження, відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 39-40).

Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки, як було встановлено не проявляє до сина материнської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою його.

Отже, суд вважає, за доцільне ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків в разі позбавлення батьківських прав одного з них, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Як вже зазначалось, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в сім`ї позивачки, яка є його біологічною тіткою, а тому позивачка просила суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Отже, суд, вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, в рамках вказаних норм законодавства, вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з тіткою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

А тому, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду - 02.07.2020, і до досягнення сином повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України.

Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 840,80 грн., вони понесені та сплачені позивачем і в силу ст. 141 ЦПК України підлягають зарахуванню на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування в особі Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

2.Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3.Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_1 , за адресою:

АДРЕСА_2 .Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса: АДРЕСА_1 ), на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2020, і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 12.02.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: орган опіки та піклування в особі Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, адреса: Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Бочарова, будинок 12.

Третя особа: служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області, адреса: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Осипенко, будинок 96.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

12.02.2021