Справа № 203/3390/20
Провадження № 2/0203/156/2021
УХВАЛА

16 березня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Дьоміної А.Д.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву відповідача про виклик та допит в якості свідка позивача в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 15.03.2021 року, просить суд:

- стягнути з відповідача, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , половину витрачених нею грошових коштів в сумі 6283,50 грн на проведення вакцинації доньки та відвідування лікарів;

- стягнути з відповідача, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 половину грошових коштів в сумі 4925,00 грн на майбутнє проведення вакцинації доньки та відвідування лікарів;

-стягувати з відповідача, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на оздоровлення-відпочинок на морі в розмірі 7000 грн щорічно, починаючи стягнення з 2021 року до досягнення донькою повноліття;

-стягнути з відповідача, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме відвідування курсів раннього розвитку в Центрі розвитку «Вершина» за період з 29.01.2021 року по 29.08.2021 року у розмірі 6300,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 року цивільну справу № 203/3390/20, провадження № 2/0203/1157/2020, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У підготовче засідання, призначене на 16.03.2021 року, з`явились представник позивача та відповідач.

До початку підготовчого засідання відповідач надав суду письмову заяву про виклик для допиту в якості свідка позивача, в обґрунтування якої він зазначив, що з метою надання детальних пояснень стосовно викладених в позовній заяві обставин, на які представник позивача ОСОБА_1 не змогла надати пояснень, необхідно допитати в якості свідка позивача ОСОБА_3 за її згодою. Тому, відповідач, посилаючись на положення ст. 234 ЦПК України, просить суд: викликати та допитати в якості свідка за її згодою позивача ОСОБА_3 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Також під час підготовчого засідання відповідач зазначив, що йому невідомо чи шкодить здоров`ю його дитини вакцинація, яка була зроблена його донці позивачем, а це може знати особисто лише позивач, тому є необхідність у її допиті в якості свідка в судовому засіданні. Крім того, відповідач зазначив, що не може особисто звернутися до медичної установи та дізнатись про стан здоров`я, порядок медичного обслуговування його дитини, бо позивач не дає йому бачитися з дитиною, ховає від нього дитину, але він бажає брати участь у вихованні доньки.

Представник позивача в підготовчому засіданні зазначила, що до початку підготовчого засідання у позивача було запитано щодо надання нею згоди на її допит в якості свідка. Проте позивач заперечувала проти такої заяви відповідача та на її допит в якості свідка в судовому засіданні згоду не надала. Тим більше, представник позивача зазначила, що позивач виявила бажання брати участь у судових засіданнях через свого представника та вона бере участь у справі як представник позивача з метою надання їй правової допомоги, представлення її інтересів в суді. Тому вона може самостійно надавати пояснення в судовому засіданні як представник позивача, а відповідачем не зазначено, які саме факти, що мають значення для справи, можуть бути відомі особисто позивачу, про що її представник може не знати та це має значення для вирішення справи по суті.

З приводу тверджень відповідача про те, що він не знає чи шкодить його здоров`ю вакцинація, проведена позивачем його донці, представник позивача пояснила, що у відповідача є право як у батька звернутись до медичної установи з відповідними запитами щодо медичного обслуговування його дитини. Тому, представник позивача просила суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про виклик позивача для допиту в якості свідка у судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та думку представника позивача, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦРК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, якщо сторона, третя особа, їх представники заявляють, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, вони за їхньою згодою можуть бути допитані як свідки згідно із статтями 230-232 цього Кодексу.

Аналіз викладених вище норм ЦПК України, з урахуванням предмета доказування в цивільній справі, вказує, що позивач реалізувала своє право брати участь у судовому процесі через свого представника та не надала згоду на її допит в якості свідка в судовому засіданні на підставі ст. 234 ЦПК України. Тому у суду відсутні правові підстави для виклику у судове засідання та допиту в якості свідка позивача. Тим більше, факти, про які зазначив відповідач та які можуть бути відомі особисто позивачу, не мають значення для справи, бо не стосуються предмета доказування в цивільній справі.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви відповідача про виклик та допит в якості свідка позивача в цивільній справі № 203/3390/20.

Керуючись ст.ст. 83, 90, 91, 230, 234 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача про виклик та допит в якості свідка позивача в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з момент її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 16.03.2021 року.

Суддя Ф.М. Ханієва