У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Йогансен К.Д.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представників відповідача 1 - Черняка А.А., Горбоконь В.Ю.,

представника відповідача 2 - Феклістова О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання представника Фонду соціального страхування України - Феклістова О.В. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, Фонду соціального страхування у Київській області про стягнення страхових виплат, компенсації та 3% річних, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Подільського районного суду перебуває дана цивільна справа.

05 серпня 2021 року представником Фонду соціального страхування України - Феклістовим О.В. було подано клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання обгрунтоване тим, що у відкритті провадження за позовом ОСОБА_3 в рамках інших цивільних справі було неодноразово відмовлено, оскільки даний спір, який виник між сторонами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Просить закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник Фонду соціального страхування України - Феклістов О.В. подане клопотання про закриття провадження у справі підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник просили відмовити в задоволенні поданого клопотання у зв`язку з необгрунтованістю.

Інші представники відповідачів підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в даній справі, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду про стягнення страхових виплат, компенсації та 3% річних.

Згідно із частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 16 Закону, застраховані особи мають право на послуги соціальної реабілітації, включаючи придбання автомобіля, протезів, допомогу у веденні домашнього господарства, що надаються відповідно до законодавства.

Згідно з частиною п`ятою статті 42 Закону за наявності медичних показань для одержання автомобіля і наявності або відсутності протипоказань до керування ним Фонд забезпечує потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організовує та оплачує навчання водінню автомобіля, а також виплачує компенсацію на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. У разі самостійного придбання потерпілим автомобіля його вартість компенсує Фонд у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 42 Закону передбачено, що потерпілому, який став особою з інвалідністю, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а особам з інвалідністю I групи щорічно безоплатно за медичним висновком надається путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсує Фонд у розмірі, встановленому правлінням Фонду.

За приписами частин шостої та сьомої статті 6 Закону рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується.

Відповідно до статті 8 Закону виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Статтею 44 Закону встановлено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Відповідно до статті 17 Закону спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Положеннями частини першої статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За приписами частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи принципи, функції Фонду соціального страхування та зміст положень зазначених норм права, за предметним та суб`єктним складом цей спір має ознаки публічно-правових правовідносин, а отже підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 360/1438/16а (провадження № 11-350апп18), постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 755/5839/18 (провадження № 61-47276св18) та постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 127/27359/21 (провадження № 61-4698св19).

Таким чином, спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання представника Фонду соціального страхування України - Феклістова О.В. про закриття провадження у справі

Керуючись ст. ст. 19, 255, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Фонду соціального страхування України - Феклістова О.В. про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, Фонду соціального страхування у Київській області про стягнення страхових виплат, компенсації та 3% річних.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03.12.2021.

Суддя А.М.Анохін