Справа № 263/3007/20
Провадження № 2/263/240/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого - судді Томіліна О.М., при секретарі Астаховій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із залиттям помешкання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, заподіяну залиттям квартири, у розмірі 15 000 грн., у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., судові витрати - 1681,60 грн., витрати на правову допомогу - 5 000 грн. та витрати на проведення експертизи.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище над її квартирою знаходиться квартира АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач ОСОБА_2 . Залиття її квартири з квартири АДРЕСА_2 сталося 07.12.2019 року, від якого на кухні, в ванній кімнаті були пошкоджені стеля, стіни, які потребують поновлювального ремонту. Причиною залиття її квартири є недбалість мешканців кв. АДРЕСА_2 , оскільки при обстеженні інженерних мереж та комунікацій кв. АДРЕСА_2 протікань не виявлено. Діями відповідача їй також заподіяно й моральну шкоду, яка знайшла своє вираження в тому, що внаслідок залиття квартири вона перенесла нервовий стрес та душевні хвилювання, був порушений її звичний життєвий устрій, отже, вона вимушена докладати додаткові зусилля до організації умов проживання у квартирі. Посилаючись на указані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити.

11.03.2020 судом направлений запит до Департаменту адміністративних послуг ММР Відділу аналітичного забезпечення про витребування відомостей місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 (а.с.23).

20.03.2020 на адресу суду надійшла відповідь від Департаменту адміністративних послуг ММР Відділу аналітичного забезпечення № 089-99.02-04307 від 16.03.2020, згідно якого ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.24).

07.04.2020 ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із залиттям помешкання та призначене судове засідання. (а.с. 25).

27.04.2020 на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позов, у якому остання позовні вимоги не визнає, вважає їх не обґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначила, що їй на праві власності належить кв. АДРЕСА_4 , в якій вона не проживає, а проживає її онук ОСОБА_3 з ОСОБА_4 . Відповідачка відмічає, що конфлікт між сторонами виник давно. Позивач мирним шляхом вирішити питання не бажає. 07.12.2019 сталося залиття кв. АДРЕСА_5 , яка знаходиться поверхом нижче, 09.12.2019 був складений акт ОСББ, була оглянута квартира позивача, але без її присутності. Вважає, що огляд квартири був проведений халатно. 10.12.2019 був проведений огляд квартири відповідачки. Згідно з актом від 10.12.2019 при обстеженні інженерних мереж та комунікацій кв. АДРЕСА_2 протікань не виявлено, тому вважає не обґрунтованим даний акт, оскільки за результатом не можливо встановити, чи дійсно з її вини сталось залиття. Жодних інших достатніх доказів її провини у залитті квартири позивач не надає. Акт від 09.12.2019, наданий позивачем не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затв. Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, оскільки в акті відсутні відомості щодо характеру залиття та його причини, а також не вказано, яка завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, квартири, перелік пошкоджених унаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість). На час складання акту 09.12.2019 її не було та належної перевірки її квартири проведено не було, можливості встановити причини залиття у комісії, що складала акт не було, тому і про причини залиття вказати у акті було не можливо. В акті взагалі не зазначається про обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, інший акт від 10.12.2019 також не відповідає вимогам вказаних Правил. Усі наведені порушення у складенні Актів не дають можливість об`єктивно оцінити взагалі обставини залиття, з чиєї вини сталось залиття та які обсяги необхідного ремонту саме через залиття, що сталось 07.12.2019. Вважає, що Акти від 09.12.2019 та від 10.12.2019 неналежні та не допустимі докази залиття квартири позивача. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди зазначає, що позивач жодним чином не зазначає у позові, чим підтверджується факт заподіяння їй моральної шкоди, позивач не обґрунтовує, яким чином була розрахована саме така сума відшкодування їй шкоди. Отже, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтовані, незаконні, позивачем не надано належні та допустимих доказів провини відповідача у вчиненні залиття її квартири, не обґрунтовано розмір матеріальної та моральної шкоди, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. (а.с.36-40).

04.05.2020 на адресу суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив відповідача ОСОБА_2 , згідно якої вона зазначає, що між нею та відповідачем раніше виникали конфлікти у зв`язку з тим, що остання неодноразово «заливала» її квартиру, але жодного разу не усувала наслідки залиття. Позивач зазначає, що у відзиві на позов відповідач фактично визнає свою провину у залитті квартири та підтверджує свою домовленість з нею стосовно усунення недоліків та не спростовує, що до теперішнього часу не усунула наслідки залиття. Акти від 09.12.2019 та від 10.12.2019 підтверджують факт та причину залиття її квартири з квартири відповідача та посилання останньої на те, що вказані акти є неналежними та не допустимими доказами, є безпідставними, адже вони повністю підтверджують факт та причину залиття. Відповідач також підтверджує, що акт від 10.12.2019 обстеження її квартири складався комісією власника будинку - ОСББ «Шевченко 274» за її присутності. Відносно моральної шкоди, а саме невиконання відповідачкою домовленостей, затягування з виконанням ремонту, звернення онуків до неї тільки в середині лютого 2020, підтверджують зневажливе ставлення до неї, небажання усунути наслідки залиття. Зазначає, що їй дійсно була нанесена моральна шкода залиттям квартири та бездіяльністю відповідача, адже вона капітально відремонтувала в 2015 році свою квартиру. У зв`язку з тим, що відповідач тільки обіцяла усунути наслідки залиття, але не виконала обіцяного, вона була змушена звернутись до суду за захистом порушеного права. Просила позов задовольнити повністю. (а.с.53)

12.05.2020 на адресу суду надійшло заперечення представника відповідача - адвоката Ботман О.О., у якому остання зазначила, що твердження позивача, наведені у відповіді на відзив, є надуманими, необґрунтованими та незаконними. Так, позивач у відповіді на відзив зазначає, що конфлікти з відповідачем у неї виникали через те, що вона неодноразово заливала її квартиру. Вказане твердження позивача є повністю надуманим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки конфлікт з позивачем виник у відповідача саме через орендарів, які постійно порушували громадський порядок та спокій громадян. Відповідач та її онук ніколи не допускали затоплень, до грудня 2019 позивач ніколи не зверталась до відповідача з приводу залиття квартири. Відповідач не була присутньою під час проведення огляду квартири позивача під час складання відповідного акту про залиття квартири, а на прохання надати їй копію акту позивач відмовлялася. Вважає, що акти огляду квартири позивача були складені з порушенням законодавства та на їх підставі не можливо зробити висновки щодо наявності вини відповідача у залитті квартири позивача. Відповідач зазначала про те, що за наявності достатніх доказів її провини та доказів вартості понесеної матеріальної шкоди позивачем, відповідач виконала би законні вимоги позивача, однак, виходячи з дій позивача (не надання акту затопленої квартири, ухилення від можливості встановити причини залиття, ухилення від вирішення питання мирним шляхом, постійні скандали та погрози в бік відповідача), враховуючи відсутність події залиття чи несправностей в квартирі відповідача, а також відсутність належних та достатніх доказів провини відповідача у залитті квартири позивача, відповідач не визнає свою провину. Відповідач як власник квартири самостійно намагалась з`ясувати причини залиття квартири позивача та вирішити мирним шляхом питання залиття квартири, однак, позивач не бажала вирішувати питання, надавати акти огляду квартири та навіть впускати до квартири маляра для проведення ним робіт. Відповідач - літня жінка, через постійні скандали, залякування, моральний тиск з боку позивача, здоров`я відповідача погіршилось і вона не могла більше займатись цим питання, тому її онук ОСОБА_3 , який фактично проживає та зареєстрований за місцем проживання у кв. АДРЕСА_6 , виявив бажання вирішити виниклий конфлікт. Однак позивач не бажала вирішити конфлікт з ОСОБА_3 . Крім того, з тексту актів від 09.12.2019 та 10.12.2019 вбачається, що в них відсутні відомості щодо характеру залиття та його причини, не визначено, яка орієнтовно була завдана матеріальна шкода. 10.12.2019 був здійснений огляд квартири відповідача, про що складений відповідний акт, однак, огляд проводився халатно, крім того, огляд мереж та комунікацій, які знаходились за межами квартири відповідача та пошкодження яких могло допустити залиття квартири позивача, не проводився. Відповідач неодноразово зверталась до позивача з метою вирішення конфлікту, однак сама позивач не бажала виконувати домовленості, ухилялась від допущення маляра до квартири для проведення робіт. Вирішення конфлікту затягувалося через дій позивача. (а.с.56-58).

27.05.2020 ухвалою суду області залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 (а.с.74).

10.06.2020 ухвалою суду по справі за клопотанням позивача призначена судово-будівельна експертиза, провадження у справі зупинено. (а.с.87).

14.07.2020 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи ОСОБА_3 щодо заявленого позову. ОСОБА_3 вказав, що він є онуком відповідача ОСОБА_2 . На час залиття квартири позивача та по сьогоднішній день він проживає у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_7 . На початку грудня 2019 йому зателефонувала відповідач та повідомила, що вони затопили сусідів знизу. Незабаром, після цього, відповідач разом із заступником директора ОСББ на ім`я ОСОБА_5 , разом з 2 слюсарями, провела огляд їх ванної кімнати на предмет затоплення. Огляд тривав пару хвилин. ОСОБА_6 попросили відкрити кран, оглянули, не використовуючи ліхтарів, навіть не заглянувши під ванну. Після чого поспішно зробили висновок про те, що вони затопили сусідку по недбалості, при цьому слідів залиття або будь-яких інших доказів у них виявлено не було. Далі, він із співробітниками ОСББ спустився поверхом нижче, щоб оглянути квартиру позивача, але двері ніхто не відчинив. Пізніше йому стало відомо про те, що був складений акт залиття квартири позивача, на підставі якого позивач вимагала, щоб відповідач зробила їй ремонт. Відповідач спочатку не заперечувала, вийшла на контакт з позивачем і намагалась все вирішити мирним шляхом. Однак, позивач спочатку хотіла відремонтувати набагато більше, аніж було зазначено в акті, що призвело до ускладнення і затягування вирішення цього питання мирним шляхом. Відповідач довгий час нервувала, погіршився стан її здоров`я, лише після новорічних свят вдалося домовитись з позивачем про дату ремонту. Однак, коли відповідач разом з малярем прийшла в призначений день і час, двері ніхто не відчиняв, а позивач в телефонному режимі повідомила про те, що вона буде подавати позов до суду. Після чого стало зрозуміло, що позивач не хоче вирішувати питання мирним шляхом. (а.с.94-95).

11.08.2020 ухвалою суду у зв`язку з надходженням висновку експерта відновлено провадження у справі та призначене судове засідання. (а.с.111).

31.08.2020р. до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог від 27.08.2020р., в якій позивачка просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 5191 грн., моральну шкоду - 5000 грн., витрати на правову допомогу - 5000 грн., судовий збір - 1681,60 грн., витрати на проведення експертизи - 2000 грн., посилаючись при цьому на висновок експерта.

14.09.2020р. до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди від 11.09.2020р., в якій позивачка просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 5191 грн., моральну шкоду - 10 000 грн., витрати на правову допомогу - 5000 грн., судовий збір - 2522,40 грн., витрати на проведення експертизи - 2000 грн., посилаючись на те, що 03.09.2020р. відбулося чергове залиття квартири, чим позивачці спричинено моральну шкоду.

30.10.2020 на адресу суду надійшло заперечення представника відповідача - адвоката Ботман О.О. на заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, в яких остання вважала заяву про збільшення позовних вимог не обґрунтованою та заперечувала проти задоволення позову. (а.с.148-152).

18.11.2020 ухвалою суду заяву позивача ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог від 27.08.2020р. та заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди від 11.09.2020р. - повернуто позивачеві. (а.с.167). Вказана ухвала не була оскаржена та набула законної сили.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила, що їй на праві власності належить кв. АДРЕСА_1 . 09.12.2019 року у квартирі зі стелі на кухні та у в ванній кімнаті почала литися вода. Коли вона піднялася до сусідів зверху, виявилося, що їх немає вдома. З приводу складання акту про залиття квартири вона написала заяву до ОСББ «Шевченко-274». Був складений акт огляду її квартири, а в подальшому - акт огляду квартири відповідачки. Вважає винною в залитті її квартири саме відповідачку, оскільки через халатність мешканців кв. АДРЕСА_2 сталось залиття її квартири. Вона намагалась врегулювати спір мирним шляхом із відповідачкою, але остання відмовилася та казала, що коли її «заливали» вона сама оплачувала ремонт. Звичайно, за таких обставин, їй завдано моральної шкоди, вона перенесла нервовий стрес та душевні хвилювання, був порушений її звичний життєвий устрій, тому вимушена докладати додаткові зусилля до організації умов проживання у квартирі. В подальшому позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Представник позивача - адвокат Вергельський О.В. в судовому засіданні за наведеними вище обставинами наполягав на задоволенні позовних вимог, звернув увагу суду, що позовні вимоги доводяться наданими доказами, зокрема, відповідними актами, які складені відповідно до вимог чинного законодавства, а надані стороною відповідача відзиви на позов є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, поясненнями позивача тощо.

Представник відповідача - адвокат Ботман О.О., будучи присутньою в судовому засіданні, заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

В подальшому відповідач та її представник надали заяви про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Будучи присутнім в судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 пояснив, що з жовтня 2019 він почав проживати в кв. АДРЕСА_4 , яка належить його бабці, разом із своєю дівчиною. Як сталось затоплення квартири АДРЕСА_5 , яка розташована поверхом нижче, він пояснити не може, проте він намагався вирішити конфлікт мирним шляхом, але він не впевнений, що саме з їх квартири трапилось залиття квартири позивача. Вважає, що позивач таким чином бажає, щоб вони зробили їй ремонт в квартирі за їх рахунок. В подальшому ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши показання сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.12.1996, належить позивачу. (а.с.8).

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 16.03.2016 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище та ім`я на ОСОБА_1 . (а.с.9).

Згідно свідоцтва про право власності на житло власником квартири АДРЕСА_4 , є ОСОБА_2 , відповідач по справі. (а.с.42-44)

Вказані обставини визнані сторонами, тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, окремому доказуванню не підлягають і у суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування шкоди, є зобов`язання, які виникають внаслідок завдання шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Згідно зі ст.10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватись правил користування жилими приміщеннями.

Згідно зі статтею 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) власник зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири.

Частина 4 ст. 319 та ст.322 ЦК України визначає, що власність зобов`язує і власник несе тягар утримання майна та зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник зобов`язаний володіти, користуватись, розпоряджатись своєю власністю так, щоб це не завдавало шкоди правам, інтересам та майну інших осіб, і, відповідно, вживати для цього необхідних заходів.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.2 ст.27 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що її завдала. Особа яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її провини.

Таким чином, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння особи, яка завдала шкоди.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов, їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника.

Дана позиція щодо питань відшкодування шкоди викладена також у постанові Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

07.12.2019 сталося залиття квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачці, внаслідок чого останній була завдана матеріальна шкода, а саме: на кухні, у ванній кімнаті залиті частина стелі, стіни, що потребує поновлювального ремонту.

Підтвердженням наведеному та встановленню особи, винної у заподіянні позивачу шкоди, є наступне.

09.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_7 , комісією у складі: голови ОСББ «Шевченко 274» ОСОБА_8 , помічника головуючого ОСББ ОСОБА_9 , власника квартири ОСОБА_1 , був складений акт про те, що 07.12.2019 з квартири АДРЕСА_2 , розташованої поверхом вище була залита квартира АДРЕСА_5 . При огляді встановлено: у ванній кімнаті маються вологі сліди залиття стелі ванної кімнати площею близько 2 кв.м. та сліди залиття на стіні; на кухні маються вологі сліди залиття стелі площею 0,7 кв.м. (а.с.10).

Відповідно до акту від 10.12.2019, складеного за адресою: АДРЕСА_7 , комісією у складі голови ОСББ ОСОБА_8 , помічника голови ОСББ Прасловой Т.Г., слюсаря ОСОБА_10 та за участю власника квартири ОСОБА_2 , встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_8 , яке сталося за недбалістю мешканців кв. АДРЕСА_2 , оскільки при обстеженні інженерних мереж та комунікацій квартири АДРЕСА_2 протікань не було виявлено. Слідів залиття з квартири, розташованої над кв. АДРЕСА_2 , не має. (а.с. 11).

Згідно з листом від 08.02.2020 позивач зверталась до відповідача з проханням щодо усунення наслідків залиття її квартири до 20.02.2020. (а.с.13).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 18-13.01-5803, виданої Департаментом адміністративних послуг управління з оформлення паспортних документів і реєстрації місця проживання ММР Донецької області, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 48).

14.02.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зверталися до позивача з метою мирного урегулювання конфлікту з приводу спричиненої їй шкоди щодо надання ним можливості оглянути пошкоджені ділянки в ванній кімнаті її квартири. У випадку підтвердження вини, згодні відшкодувати завдану шкоду. (а.с.96).

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи №8/с від 10.08.2020, вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню ушкоджень, завданих в кв. АДРЕСА_1 внаслідок її залиття з кв. АДРЕСА_4 , яке відбулось 07.12.2019, та пред`явлених при проведенні огляду експерту, становить 5191 грн. з ПДВ. Вартість матеріалів складає 1075 грн. 20 коп. з ПДВ та входить в вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню ушкоджень, розраховану в дослідженні з першого питання. Кількість необхідних матеріалів за кошторисом вказана в дослідній частині даного висновку. (а.с.106-110).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом не добуто доказів про те, що залиття відбулося внаслідок непереборної сили або умислу позивача.

Відповідачем не надано суду доказів, що дають підстави для її звільнення від матеріальної відповідальності.

Теоретичні припущення відповідача щодо можливих причин залиття квартири, посилання на те, що вона не була присутня при обстеженні квартир, а причина залиття встановлена зі слів позивача, без виходу на місце, спростовується наданим позивачем актом обстеження, та висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Наданий позивачем акт про наслідки залиття житлового приміщення відповідає вимогам, викладеним у Правилах, містить конкретні причини залиття квартири, інші необхідні для такого документа реквізити, а отже належними й допустимими доказами доведено факт пошкодження квартири позивача.

Не викликає сумнівів і доведеність вартості завданих збитків, що підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Системний аналіз норм чинного законодавства показує, що в деліктних зобов`язаннях закон передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, тому якщо в процесі розгляду справи ця презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини особи, до якої пред`явлено вимоги щодо відшкодування шкоди. З огляду на це та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. При цьому виключно позивачу належить право визначення кола відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Позивачка у цій справі розумно звернулася з вимогою про відшкодування шкоди до відповідачки, з квартири якої відбулося залиття його помешкання, маючи на увазі, що безпосереднім завдавачем шкоди могла бути будь-яка особа, що мала доступ до приміщення і ця обставина не повинна позначатися на її праві отримати відшкодування.

Таким чином, у справі, що розглядається, саме на відповідачку покладається процесуальний обов`язок доказування власної невинуватості, що з огляду на фактичні обставини цієї справи можливо виключно за умови наявності вини наймача, котрий у такому випадку мав би нести відповідальність за шкоду, завдану третій особі у зв`язку з користуванням річчю, переданою у найм.

Наведене пояснення причин досліджуваної події не можна вважати таким, що знаходиться за межами здорового глузду, а отже відповідачка поза розумним сумнівом своєї вини у завданні шкоди позивачу не спростувала, адже в ситуації «слово проти слова» обставина, що підлягає встановленню, вважається недоведеною і негативні наслідки цього покладаються на особу, що за законом повинна була надати докази на її підтвердження.

Таким чином, суд вважає, що в результаті недбайливого ставлення відповідача до системи водопостачання квартири, відбулося залиття квартири позивача, яка мешкає поверхом нижче, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода, заподіяна позивачу залиттям її квартири, відповідно до вартості заподіяної шкоди, визначеної висновком судово-будівельної експертизи, в розмірі 5191 грн.

Позивачу, безумовно, було спричинено й моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, пов`язаних з переживаннями з приводу залиття її квартири, порушенням звичного устрою життя, тривалим невідшкодуванням завданої шкоди. Вказане, звичайно, вимагало від позивача вживати додаткові зусилля для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно роз`яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує моральні страждання позивача, які пов`язані з її душевними хвилюваннями з приводу залиття квартири, наявність вини відповідача у залитті квартири, у зв`язку з чим, вважає можливим стягнути з відповідача в рахунок заподіяної позивачу моральної шкоди 1500 грн.

Враховуючи наведене, позивачу в решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1681,60 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 6691 грн. х 100% : 20 000 грн. = 33,46%, тобто на 33,46% від ціни позову), отже 33,46% від ціни позову (33,46% х 1681,60 : 100%= 562,66), що складає 562,66 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачені судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи, у розмірі 2000 грн. (а.с.117), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за проведення експертизи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог матеріального характеру (34,60% х 2000 : 100% = 692), отже до стягнення підлягає 692 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., позивачем надані договір від 20.02.2020 року про надання правової допомоги (а.с. 16), квитанцію про сплату позивачем за послуги адвоката Вергельського О.В. 5000 грн. (а.с. 17), акт прийому-передачі виконаних робіт (а.с.173).

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 6691 грн. х 100% : 20 000 грн. = 33,46%, тобто на 33,46% від ціни позову), отже 33,46% від 5000 грн. (33,46% х 5000 : 100%= 562,66), що складає 1673 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 72, 76, 81-82, 141, 247, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 23, 27, 319, 322, 386, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену в результаті залиття квартири, у розмірі 5191 грн.; у відшкодування моральної шкоди - 1500 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 562,66 грн.; сплачені судові витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 692 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 1673 грн., а всього на загальну суму 9618 грн. 66 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.М.Томілін