УХВАЛА

15 березня 2021 року

м. Київ

справа № 2605/7478/12

провадження № 61-2774ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у справі за позовом Товариства

з обмеженою відповідальністю «Аллонж» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Відкрите акціонерне товариство «Завод «КІНАП», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Аллонж» (далі -

ТОВ «Аллонж») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнень, просило визнати недійсними договори купівлі-продажу від 14 січня 2010 року, укладені між ВАТ «Завод КІНАП» та ОСОБА_1 ; витребувати у ОСОБА_2 на користь ТОВ «Аллонж» нежитлове приміщення ІІ поверху виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальню (літ. Б) площею 127,3 кв. м та нежитлове приміщення ІІ поверху заводоуправління (літ. А) частину приміщення № 1 (групи приміщень № 1) площею 178,95 кв. м на АДРЕСА_1 ; витребувати у ОСОБА_1 на користь

ТОВ «Аллонж» нежитлове приміщення ІІ поверху виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальню (літ. Б) площею 6,3 кв. м та нежитлове приміщення ІІ поверху заводоуправління (літ. А) частину приміщень у групі приміщень № 1 площею 2,3 кв. м по АДРЕСА_1 ; визнати за ТОВ «Аллонж» право власності на зазначені нежитлові приміщення.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року

у задоволенні позову ТОВ «Аллонж» відмовлено.

У червні 2015 року ТОВ «Аллонж» звернулося до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва

від 25 вересня 2013 року, на підставі пункту 3 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на дату звернення із вказаною заявою), у якій зазначало, що під час розгляду справи суд першої інстанції як на підставу відмови у позові посилався на рішення господарського суду м. Києва від 09 січня 2013 року, яким встановлено, що укладені між ВАТ «Завод КІНАП» та ТОВ «Аллонж» договори купівлі-продажу нежитлових приміщень є недійсними. Однак постановою Вищого господарського суду України від 16 червня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, рішення господарського суду м. Києва від 09 січня 2013 року скасовано і ухвалено нову постанову, якою позов задоволено.

Справа за заявою про нововиявлені обставини судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року заяву ТОВ «Аллонж» задоволено, скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року, позов

ТОВ «Аллонж» задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 133,6 кв. м на АДРЕСА_1 , укладений

14 січня 2010 року між ВАТ «Завод КІНАП» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леутою І. В. і зареєстрований

у реєстрі за № 6. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 181,25 кв. м, розташованих по АДРЕСА_1 , укладений 14 січня 2010 року між ВАТ «Завод КІНАП» та ОСОБА_1 , посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леутою І. В. і зареєстрований

у реєстрі за № 5. Витребувано у ОСОБА_2 на користь ТОВ «Аллонж» нежитлове приміщення ІІ поверху виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальню (літ. Б) площею 127,3 кв. м та нежитлове приміщення ІІ поверху заводоуправління (літ. А) частину приміщення № 1 (групи приміщень № 1) площею 178,95 кв. м по АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_2 передати вказані приміщення

ТОВ «Аллонж». Витребувано у ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аллонж» нежитлове приміщення ІІ поверху виробничого корпусу № 1 (без бомбосховища), їдальню (літ. Б) площею 6,3 кв. м та нежитлове приміщення ІІ поверху заводоуправління (літ. А) частину приміщень в групі приміщень № 1 площею 2,3 кв. м, які розташовані

на АДРЕСА_1 , та зобов`язано його передати приміщення

ТОВ «Аллонж». Визнано за ТОВ «Аллонж» право власності на вказані нежитлові приміщення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2016 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у частині вирішення позовних вимог ТОВ «Аллонж» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову і задоволенні позову. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року рішення Оболонського районного суду м. Києва

від 20 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 червня

2016 року скасовано, справу за заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року у зв`язку із нововиявленими обставинами передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року заяву задоволено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову про витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року в частині відмови

в задоволенні позову про витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано і прийнято в цій частині нову постанову про задоволення позову. Витребувано у ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аллонж» нежиле приміщення ІІ поверху заводоуправління (з літ. А) частина приміщення № 1 пл. 23,95 кв. м, приміщення № 2 пл. 157,30 кв. м (групи приміщень № 1). Загальна площа відчужуваних нежилих приміщень становить 181,25 кв. м, що становить 46/10000 частин (від майнового комплексу пл. 39 709,40 кв. м), за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 14 січня 2010 року та зареєстровано у реєстрі за № 5. Витребувано у ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аллонж» нежиле приміщення ІІ поверху виробничого комплексу № 1 (без бомбосховища), їдальня (загальною площею 133,60 кв. м, що становить 3/1000 частин (від майнового комплексу пл. 39 709,40 кв. м) за адресою:

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 14 січня 2010 року та зареєстровано у реєстрі за № 6. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу

на постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 22 лютого 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача

Бурлакова С. Ю.

Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень та отримано ним лише 01 лютого 2021 року.

Таким чином, перевіривши доводи ОСОБА_1 , та з урахуванням того, що судове рішення оприлюднено 01 лютого 2021 року, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання та поновлення строку

на касаційне оскарження постанови апеляційного суду.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та зазначає, що судом застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 367/7135/16-ц, постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-277цс16. Також касаційна скарга містить посилання на постанову Верховного Суду

від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.

У касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року до закінчення її перегляду

в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Оскільки наведені у клопотанні доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваного судового рішення, клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.

Витребувати з Оболонського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 2605/7478/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллонж»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Відкрите акціонерне товариство «Завод «КІНАП», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року

до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України у строк, що не перевищує десяти днів

з дня отримання копії вказаної ухвали, але не пізніше 15 квітня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська