ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4669/20
провадження № 2/753/1751/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Каліушка Ф.А.;

при секретарі Постаноговій І.О.;

за участю:

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача ОСОБА_2 ;

відповідача ОСОБА_3 ;

представника відповідача ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з матір`ю -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3 ), в якій просив визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 25 вересня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року шлюб з відповідачем ОСОБА_3 був розірваний. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю. Відповідно до Розпорядження Дарницької районної державної адміністрації № 495 від 27 липня 2018 року визначено участь у вихованні дитини - ОСОБА_5 шляхом встановлення графіку спілкування з сином: три дні на тиждень (у вихідні дні батька) з 11 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_3 . Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 стверджує, що з 19 грудня 2017 року він не бачив своєї дитини через те, що відповідач чинить йому перешкоди у побаченнях з сином. Крім того, на думку позивача, мати не належно виконує батьківські обов`язки. Тому ОСОБА_1 був змушений звернутись з вказаним позовом, щоб визначити місце проживання сина разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що визначення місця проживання дитини разом з ним відповідатиме інтересам дитини, оскільки він любить свого сина та спроможний забезпечити його всім необхідним, має на праві спільної сумісної власності частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Працює в ТОВ «Інтеравіа» та має стабільний дохід, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2020 року відкрито провадження у даній справі, залучено до участі у ній у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

13 травня 2020 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву про визначення місця проживання дитини. Проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі. Заперечення ґрунтується на наступному: ОСОБА_3 , не створювала ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні зі спільною дитиною та належним чином виконує розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 27 липня 2018 року № 495 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини». Позивач на момент подання позову припинив трудові відносини з ТОВ «Інтеравіа» та не має самостійного доходу, допускає заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. ОСОБА_3 посилалась на неодноразові факти притягнення судом ОСОБА_1 до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї та її матері - ОСОБА_6 у присутності дитини. Дарницьким районним судом м. Києва позивачу за первісним позовом двічі виносились обмежувальні приписи. Така модель поведінки, на думку ОСОБА_3 , вкрай негативно впливає на дитину та завдає психологічних страждань. Відповідач ОСОБА_3 зверталась до фахівця у галузі психології. Дитина маленька та прив`язана до матері, ОСОБА_3 любить сина та з народження дитини піклується про здоров`я та фізичний розвиток сина, дитині створенні належні умови для проживання та розвитку. Дитина відвідує дитячий дошкільний заклад поруч з будинком, з народження перебуває на обліку в КНП «ЦПМСД № 2» Дарницького району м. Києва. Відповідач працевлаштована, має власне житло та самостійний дохід, необхідний для утримання дитини. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

13 травня 2020 року відповідач за первісним позовом звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з батьком, яким просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю.

Зустрічна позовна заява вмотивована тим, що з 25 вересня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року було вирішено шлюб розірвати. Під час розлучення не було визначено місце проживання дитини. Однак у тексті рішення зазначено, що дитина з січня 2017 року проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 та її батьками за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 не одноразово висловлював незгоду з приводу того, що дитина проживає разом з ОСОБА_3 та її батьками. ОСОБА_3 створила належні умови для нормального проживання та розвитку дитини, що підтверджується актами обстеження житлових умов проживання дитини, які складені уповноваженими особами Служби у справах дітей Дарницької районної адміністрації у м. Києві 25 червня 2018 року та 12 червня 2019 року. Дитина відвідує дитячий дошкільний заклад поруч з будинком, з народження перебуває на обліку в КНП «ЦПМСД № 2» Дарницького району м. Києва. ОСОБА_3 дбає про здоров`я дитини, має самостійний дохід, необхідний для утримання дитини. Вважає, що в інтересах дитини буде доцільно визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. Дитині необхідно мати єдине стабільне місце проживання, оскільки стабільність певних життєвих подій (місце проживання відвідування садочка, школи тощо) є необхідною умовою формування здорової нервової системи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2020 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, залучено до участі у справі за зустрічним позовом у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_3 про забезпечення зустрічного позову.

Також, відповідно до протокольної ухвали суду від 08 липня 2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, судом було відмовлено у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про призначення експертизи.

04 січня 2021 року представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації подав заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того, третя особа надала до суду висновок, в якому вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 разом із матір`ю.

21 травня 2021 року позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та його представником подано пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 пояснив, що офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги за первісним позовом та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову заперечували з тих обставин, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 негативно відноситься до ОСОБА_1 . Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 зазначив, що спілкується з сином ОСОБА_5 чотири рази на місяць згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва, активно проводить з ним час. Регулярно сплачує аліменти на утримання сина. Зазначав, що ОСОБА_3 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною з 6 грудня 2017 року. Оскільки щодо нього діяв рік обмежувальний припис, то дитину він побачив тільки коли йому виповнилось п`ять років. Зі слів позивача за первісним позовом дитина не знає, хто такий батько, відстає у моральному розвитку, постійно хоче гратись, а не навчатись, однак дитина фізично розвинута більша за однолітків.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, працює на посаді менеджера із сертифікації медичних виробів в ПП «КОНСАЛТИНГ СЕРВІС ПЛЮС», проживає разом із сином ОСОБА_5 та батьками за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 заперечувала проти первісного позову, через його необґрунтованість, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Просила задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 зазначила, що не чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_1 , оскільки не існує жодного рішення про притягнення її до відповідальності за невиконання Розпорядження Дарницької районної державної адміністрації № 495 від 27 липня 2018 року, яким батьку визначено участь у вихованні дитини та/або рішення Дарницького районного суду м. Києва про визначення участі батька у вихованні сина. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року в справі № 753/21643/18, яким позивачу за первісним позовом визначено способи участі у вихованні сина, виконується нею добровільно. Натомість позивач ОСОБА_1 не дотримується режиму дня та харчування дитини, водить його на побачення в громадські місця в період карантину, введеного у зв`язку із COVID-19, навіть коли дитина має ознаки ГРВІ, не відвідує з сином цікаві та пізнавальні для дитини місця. Відповідач ОСОБА_3 зазначила, що дитина проживає з нею з народження, дитина доглянута, на відміну від позивача ОСОБА_1 , вона працевлаштована та має стабільний дохід. Просила врахувати під час визначення місця проживання дитини протиправну поведінку батька ОСОБА_1 по відношення до неї, а саме, вчинення домашнього насильства по відношенню до неї та вчинення домашнього насильства у присутності дитини.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні доповнила, що дитина має сталі соціальні зв`язки за місцем свого проживання, відвідує садочок, має друзів. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_3 працевлаштована, піклується про дитину, зокрема про його здоров`я. На думку представника відповідача, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, що дитині буде доцільно проживати з батьком. Просила при визначенні місця проживання дитини врахувати малолітній вік дитини, прив`язаність дитини до матері та протиправну поведінку позивача за первісним позовом, ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 .

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, висновок органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, яким вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю - ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що первісна позовна заява не підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року шлюб, зареєстрований 25 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2535, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (том. 1 а.с. 52).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , який на даний час проживає разом з позивачкою за зустрічним Позовом ОСОБА_3 (том 1 а.с. 14).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 29 листопада 1999 року (том 1 а.с.17).

У судовому засіданні позивач за первісним позовом повідомив, що офіційно не працює. Згідно із листа ТОВ «ІНТЕРАВІА» від 13.09.2019 р. №01-12-470, наданого на адвокатський запит представника відповідача за первісним позовом, ОСОБА_1 припинив трудові відносини із ТОВ «ІНТЕРАВІА» 10.07.2019 р. (том. 1 а.с. 165).

Відповідачу за первісним позовом, позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 належить на підставі свідоцтва про право власності від 21 листопада 2014 року квартира за адресою: АДРЕСА_3 (том 1 а. с. 249).

Згідно наказу Приватного підприємства «КОНСАЛТИНГ СЕРВІС ПЛЮС» №30/09 К від 30 вересня 2019 р. ОСОБА_3 працює на посаді менеджера із сертифікації медичних виробів з 01 жовтня 2019 р. з посадовим окладом 6000,00 на місяць (том. 1 а.с. 54). Згідно довідки про доходи виданої Приватним підприємством «КОНСАЛТИНГ СЕРВІС ПЛЮС» від 07 липня 2020 р. загальна сума доходу за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2020 р. склала 38 198,48 грн. (т. 1 а.с. 201). Згідно характеристики Приватного підприємства «КОНСАЛТИНГ СЕРВІС ПЛЮС» від 01 березня 2021 р. за час роботи ОСОБА_3 зарекомендувала себе як сумлінний працівник, яка своєчасно і точно виконує свої трудові обов`язки, не допускає порушень трудової дисципліни і внутрішнього трудового розпорядку (т. 1 а.с. 248).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 3728 від 05 листопада 2016 року місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 з 05 листопада 2016 року (том 1 а.с. 57).

З січня 2017 року дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ОСОБА_3 та її батьками в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки, виданої директором дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 696, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 696 з 10 жовтня 2019 року і по теперішній час, який територіально знаходиться в Дарницькому районі міста Києва (том 1 а.с. 93).

Згідно довідки наданої КНП «ЦПМСД № 2» від 25 січня 2019 року № 133 дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з народження перебуває на обліку в КНП «ЦПМСД № 2» Дарницького району м. Києва. (том. 1 а.с. 92).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2019 ВП №58827321 державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області відкрите виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2-н/359/98/2019, за яким із ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_5 (том. 1 а.с. 95).

У позивача за первісним позовом наявна заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, яка за період з 01.07.2019 по 01.10.2019 згідно довідки-розрахунку заборгованості від 23.10.2019 № 38130 складає 3709 грн. 26 коп. (т. 1 а.с. 175-176).

На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року у справі № 753/21643/18 позивачу за зустрічним позовом визначено способи участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином. В перехідний період, впродовж перших шести місяців від дня набрання рішенням законної сили, зустрічі батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : - кожної першої та третьої суботи місяця з 11-00 години до 13-00 години без присутності матері; - кожної другої та четвертої неділі місяця з 11-00 години до 13-00 години без присутності матері. Після закінчення перехідного періоду, зустрічі батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : - кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини; - кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини. Зобов`язано ОСОБА_3 надавати дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлені дні та години і не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дитиною, повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку. Зобов`язано ОСОБА_1 дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини - ОСОБА_3 . Зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька - ОСОБА_1 . За результатами домовленості між батьками період зустрічей дитини з батьком може бути змінений. В задоволенні решти вимог позову - відмовлено (том 1 а.с. 235-243). На підставі постанови Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року у справі №753/21643/18 зазначене рішення Дарницького районного суду м. Києва залишено без змін ( том 1 а.с. 244-247).

Відповідно до наданого до суду висновку від 29.12.2020 року № 101-9986/02 органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_3 .. У висновку органу опіки від 29.12.2020 року № 101-9986/02 встановлено, що дитина після роз`їзду батьків залишилася проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Працівниками служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації відвідано помешкання 19.10.2020, про що складено відповідний акт. З`ясовано, що зазначене житло з усіма комунальними зручностями, оснащене меблями та побутовою технікою. В трикімнатній квартирі для дитини виділено окрему кімнату, де створено необхідні умови для проживання, навчання, розвитку та виховання. ОСОБА_3 , матір дитини, виконує свої батьківські обов`язки на належному рівні, має стабільний дохід для утримання ОСОБА_5 . Батько дитини, ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Працівниками служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради відвідано помешкання 03 липня 2019 року, про що складено відповідний акт. З`ясовано, що зазначене житло з усіма комунальними зручностями, чисте та охайне, повноцінно оснащене меблями. У трикімнатній квартирі для дитини, створено необхідні умови для проживання дитини (том 1 а.с. 230-231).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач за первісним позовом, ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за частиною 1 ст. 173-2 КпАП України постановами Дарницького районного суду м. Києва.

Постановою Дарницького районного суд у справі № 753/22240/18 від 23 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (том 1 а.с. 100-101).

Постановою Дарницького районного суд у справі № 753/22658/18 від 14 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 340 грн. (том 1 а.с. 102-103).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року у справі № 753/3942/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 173-2 частиною 1 КУпАП України та накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження (том 1 а.с. 122-123).

Постановою Дарницького районного суд у справі № 753/24748/18 від 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виправних робіт на строк один місяць з відрахуванням двадцяти процентів заробітку (том 1 а.с. 104-106).

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року в справі № 753/23230/18, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (завдання тілесних ушкоджень матері ОСОБА_3 у присутності малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та призначено йому показання у виді 6 місяців виправних робіт із відрахуванням із суми його заробітку 15 відсотків в дохід держави (том 1 а.с. 97-99).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2018 у справі № 753/24313/18, яким було видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 строком на 6 місяців, встановлено наступні заходи тимчасового обмеження його прав: заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця реєстрації ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 ; заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця перебування ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_5 ; заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до будь-яких інших місць постійного чи тимчасового проживання (перебування), навчання, роботи, відпочинку та інших місць частого відвідування ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_5 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 разом з малолітнім сином ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею без її згоди на те; заборонити вести з ОСОБА_3 листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (том 1 а.с. 108-113).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2019 року у справі № 753/11897/19, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 10.10.2019 року, було продовжено обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 строком на 6 місяців (том 1 а.с. 114-120).

Відносно ОСОБА_1 застосовувався терміновий заборонний припис від 01 березня 2020 року (том 1 а.с. 121).

Відповідно до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Нормами ч 1, ч. 2 ст. 161 цього Кодексу передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» ЄСПЛ зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Позивачем ОСОБА_1 надано докази про належність йому на праві приватної спільної сумісної часткової власності частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі створено необхідні умови для проживання дитини.

Докази щодо місця роботи та наявності самостійного доходу суду позивач ОСОБА_1 не надав, у судовому засіданні пояснив, що офіційно не працює, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за скоєння домашнього насильства по відношенню до відповідачки ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_6 .

Вказані обставини підтверджуються вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року у справі № 753/23230/18, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (завдання тілесних ушкоджень матері ОСОБА_3 у присутності малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та призначено йому показання у виді 6 місяців виправних робіт із відрахуванням із суми його заробітку 15 відсотків в дохід держави. (том 1 а.с. 97-99). Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року в справі № 753/23230/18 встановлено «Так, ОСОБА_1 , на ґрунті особистих, неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, не даючи змоги ОСОБА_6 забрати з рук колишньої дружини ОСОБА_3 дитину, стоячи навпроти ОСОБА_6 , почав наносити удари кулаками обох рук по руках ОСОБА_6 , завдаючи фізичного болю останній, а потім схопив обидві руки ОСОБА_6 та став силоміць викручувати їх, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців по задній поверхні правого ліктьового суглобу, ліктьовій поверхні лівого передпліччя в верхній третині…Сам обвинувачений не заперечує, факт перебування на місці вчинення злочину, конфлікту із потерпілою та фізичні контакти із нею в процесі цього конфлікту, зазначаючи, що в процесі конфлікту він відштовхував ОСОБА_6 від себе і своєї колишньої дружини та відштовхував руки останньої від свого сина, перешкоджаючи таким чином ОСОБА_6 взяти сина на руки.» (том 1 а.с. 97-99).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач за первісним позовом притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за частиною 1 ст. 173-2 КпАП України постановами Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2018, 14.12.2018, 20.02.2019, 02.03.2020 р. (т. 1 а.с. 100-101, 102-103, 104-106, 122-123)

До позивача за первісним позовом застосовувались спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, а саме: рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2018 у справі № 753/24313/18, яким було видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 строком на 6 місяців встановлено заходи тимчасового обмеження його прав щодо ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_5 (том1 а.с. 108-113), рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2019 року в справі № 753/11897/19 було продовжено обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 строком на 6 місяців, постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року про залишення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2019 року в справі № 753/11897/19 без змін (том 1 а.с. 114-120).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під час розгляду судом та/або органом опіки та піклування спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності.

Окрім того, з інформаційної довідки про психологічно-діагностичні консультації з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рекомендовано подальше проживання разом з мамою задля стабілізації психоемоційного стану дитини, також рекомендовано уникати сильних стресів, агресивної поведінки з боку дорослих (том 1 а.с. 128-131).

Матеріалами справи засвідчується, що відповідачем ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , створені усі умови, що необхідні для проживання та повноцінного розвитку дитини, що встановлено на підставі акту обстеження житлово-побутових умов від 25 червня 2018 року, 12 червня 2019 року та 19 жовтня 2020 року, які складені уповноваженими особами Служби у справах дітей Дарницької районної адміністрації у м. Києві. ОСОБА_3 має на праві власності житло, працевлаштована, що дозволяє забезпечити їй матеріальні потреби дитини, спиртними напоями не зловживає, має позитивну характеристику з місця роботи, дитина відвідує дитячий дошкільний заклад.

Відповідно до наданого суду висновку від 29.12.2020 року № 101-9986/02 органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_3 (том 1 а.с. 230-231).

Позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки ним не доведено наявність виключних обставин, які б указували на неможливість проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , не доведено наявність доходу для утримання дитини. Також судом враховано факти скоєння позивачем домашнього насильства по відношенню до відповідача ОСОБА_3 , а також факти вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у присутності дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час судового розгляду встановлено, що позивачу ОСОБА_1 не чиняться перешкоди у спілкуванні із сином відповідачем ОСОБА_3 . Участь позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_5 забезпечується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року в справі № 753/21643/18, яким позивачу за зустрічним позовом визначено способи участі у вихованні сина ОСОБА_5 у вигляді регулярних побачень за відсутності матері. Посилання ОСОБА_1 на факти звернення зі скаргами до органів поліції та правоохоронних органів з приводу створення йому перешкод у спілкуванні із сином не може слугувати беззаперечним доказом не виконання ОСОБА_3 розпорядження Дарницької районної державної адміністрації № 495 від 27 липня 2018 року, яким визначено участь позивача у вихованні дитини та/або рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року у справі № 753/21643/18. ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що побачення із сином відбуваються.

Отже суд, ураховуючи вік дитини, яка є малолітньою та відсутність виключних обставин, які б указували на неможливість проживання дитини окремо від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, вважає, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 на користь позивача по зустрічному позову ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 160, 161 Сімейного Кодексу України, стст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263, 265, 273, 280-282, 354, 365 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.