Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/241/21

2-о/330/16/2021

"04" березня 2021 р. смт. Якимівка

Якимівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Куценка О.О секретаря судового засідання Павленко Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дуда Сергій Володимирович, зацікавлена особа: Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області про визнання юридичного факту родинних відносин, постійного проживання зі спадкоємцем та прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася в суд з заявою в якій вказала, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 Місцем народження є с.Атманай Якимівського району. Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 1941 року народження.. Також в неї є рідний брат ОСОБА_4 , який мешкає в с.Атманай Якимівського району. За час життя батько заявниці ОСОБА_3 , 1941 р оку народження. став власником права на земельну частку (пай), відповідно сертифікату ЗП №0208541 , виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на підставі Рішення № 455 від 21 серпня 1999 року на земельну ділянку, розміром 11.77 умовних кадастрових гектар, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради Якимівського району. Батьки заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мешкали за адресою АДРЕСА_1 , також були власниками зазначеної квартири. Заявниця ОСОБА_1 до літа 2000 р., маючи державну реєстрацію в АДРЕСА_2 , мешкала по зазначеній адресі. Відстань між квартирами складала не більше 100 метрів. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я мами, за її пропозицією, заявниця переїхала мешкати до них в червні 2000 р., так як мама тяжко хворіла, та потребувала стороннього догляду. Мати заявниці - ОСОБА_2 , 1939 року народжень померла в 2001 році. Після чого заявниця залишалась мешкати з батьком однією родиною, з веденням сумісного бюджету та побуту. 13 червня 2002 року батько заявниці посвідчив Заповіт, зареєстрований Атманайською сільською радою, та заповідав заявниці «своїй дочці ОСОБА_1 », свою земельну ділянку відповідно Сертифікату ЗП №0208541, виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на підставі Рішення № 455 від 21 серпня 1999 року, на земельну ділянку, розміром 11.77 умовних кадастрових гектар, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради. А брату ОСОБА_4 в цьому Заповіті заповідав належну йому частину квартири в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявниці - ОСОБА_3 , 1941 року народження помер, мешкаючи з заявницею. На той час заявниця проконсультувалась в Якимівській державній нотаріальній конторі щодо питань спадкування, де з`ясувалось що заявниця мешкаючи з батьком фактично успадкувала майно відповідно заповіту. В січні 2021 р. заявниця вирішила оформити спадкові права, для чого вирішила звернутися в нотаріальну контору, де з`ясувались невідповідності, а саме: - в свідоцтві про народження ОСОБА_1 1-ЖС 07644 виданому Давидівською сільською радою Якимівського району 21 січня 2008 року, актовий запис № 43 від 29 серпня 1970 року батьком значиться ОСОБА_3 ; - сертифікат ЗП № 0208541 виданий Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року на підставі Рішення № 455 від 21 серпня 1999 року, на земельну ділянку, виписаний на ОСОБА_3 ; - 13 червня 2002 року ОСОБА_3 склав заповіт на доньку ОСОБА_1 ; - в свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від 14 серпня 2006 року виданим Атманайською сільською радою Якимівського району, на померлого батька значиться ОСОБА_3 . Згідно Листа роз`яснення № 61 від 02 лютого 2021 року Приватного нотаріуса Мелітопольського нотаріального округу, заявниці при наявності описаних розбіжностей в документах, в судовому порядку повинна довести факт родинних стосунків з батьком, встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, так як реєстрація була за різними адресами, а також встановити факт належності правовстановлюючого документа Сертифіката її батькові. Згідно Довідки Мелітопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 244 від 2 лютого 2021 року, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зв`язку з вказаними обставинами, просить суд встановити юридичний факт, що вона є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом с спадкодавцем ОСОБА_3 на час смерті за адресою АДРЕСА_1 , та фактично прийняла спадщину за заповітом, яка належала померлому, а також встановити юридичний факт належності Сертифікату на право на земельну частку (пай) ЗП № 0208541, виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на земельну ділянку, розміром 11,77 умовних кадастрових гектарів, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради, який виписано на ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, надали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Дослідивши письмові докази надані заявницею в обґрунтування своїх вимог, суд, приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 14 серпня 2006 року, виданого виконкомом Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Факт родинних відносин між заявницею і померлим ОСОБА_3 підтверджується копією листа щодо надання інформації № 244/21.24-137, виданого Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Дніпро) від 02 лютого 2021 року в якому зазначено, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про народження №43 від 29 серпня 1970 року складеного виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки: батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15).

Під час життя ОСОБА_3 склав заповіт зареєстрований Атманайською сільською радою, та в якому заповідав заявниці «своїй дочці ОСОБА_1 », свою земельну ділянку відповідно Сертифікату ЗП №0208541, виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на підставі Рішення № 455 від 21 серпня 1999 року, на земельну ділянку, розміром 11.77 умовних кадастрових гектар, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради. (а.с. 9).

Заявниця є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем за законом першої черги, як дочка померлого. Заявниця постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 193 від 29 січня 2021 року виданою Кирилівською селищною радою Якимівського району Запорізької області (а.с. 11).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як наголошується у Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , є спадкоємцем за законом та заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищій спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку: «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів».

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України по справі № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Отже, всі наявні докази свідчать про те, що ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_3 та дійсно постійно проживала з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 211, 247, 258-259, 263-265, 315, 352, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дуда Сергій Володимирович, зацікавлена особа: Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області про визнання юридичного факту родинних відносин, постійного проживання зі спадкоємцем та прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що вона ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом с спадкодавцем ОСОБА_3 на час смерті за адресою АДРЕСА_1 , та фактично прийняла спадщину за заповітом, яка належала померлому.

Встановити юридичний факт належності Сертифікату на право на земельну частку (пай) ЗП № 0208541, виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на земельну ділянку, розміром 11,77 умовних кадастрових гектарів, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради, який виписано на ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя