Справа № 724/1450/20
Провадження № 2/724/9/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Соника В.В.

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Хотині Чернівецької області справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

29 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 05.10.2007 ОСОБА_3 купив житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до тексту договору вартість житлового будинку становить 21036,00 гривень. Разом з цим протягом 2007 року, ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_1 спільно проводилися ремонтні роботи вказаного будинку. Затрати на ремонт здійснювалися з коштів, які були спільно на житті, а також з кредитних коштів, які подружжя брало в кредит у КС «Рідне коло». Таким чином, в результаті поліпшення майна, його вартість на даний момент становить 155000,00 грн.

ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 04.04.2008 року, однак зі слів сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позивач з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2007 по 2008 рік.

Таким чином оскільки спірний будинок був придбаний за період спільного проживання однією сім`єю, вважає житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя.

За таких обставин, позивач просить суд:

- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу у період з 2007 по квітень 2008 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ ідеальну частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право користування на Ѕ ідеальну частку земельної ділянки площею 0,51 га, з яких 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 0, 26 га для ведення особистого сільського господарства.

Відповідач позовні вимоги не визнав, про що зазначив у відзиві на позов.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що з 2005 року проживала з відповідачем однією сім`єю. Так, з метою влаштуватися на роботу вони переїхали в м. Чернівці, де спільно винаймали квартиру та проживали однією сім`єю. В силу обставин, що склалися вони змушені були три рази переїжджати з однієї на іншу квартиру. В подальшому, в кінці 2005 року позивач перевезла свою доньку від першого шлюбу, яка також проживала разом з ними. Дитина відвідувала дитячий садок і навіть пішла в перший клас. Також повідомила, що працювала в м. Чернівці продавцем в магазині, а відповідач - на шиномонтажу. Однак, в жовтні 2007 вони вирішили переїхати в село, де купили будинок для спільного проживання. До покупки спірного будинку, позивач з відповідачем проживали в м. Чернівці. Оскільки шлюб між ними не був зареєстрований, то право власності оформили на відповідача, оскільки він був головою сім`ї. Разом з цим стверджує, що коштів на купівлю будинку в них не було, у зв`язку з чим був отриманий кредит в кредитній спілці в розмірі 65000,00 грн. в банку в м. Чернівці. Позивач виступала поручителем вказаного кредиту. Ці кошти відразу в касі банку були передані продавцю будинку ОСОБА_7 . За домовленістю між подружжями повернення кредиту здійснювали разом в рівних частинах, а саме за допомогою батьків як позивача, так і відповідача. Під час оформлення договору купівлі-продажу будинку, позивач була присутня разом з відповідачем у нотаріуса. Після покупки будинку, відразу до нього переїхали і розпочали ремонтні роботи, в тому числі відремонтували пічне опалення, оскільки попереду була зима. У цьому будинку проживали всі разом: відповідач з позивачем та її донькою. Дитину перевели в школу в с. Зарожани, де вона пішла в перший клас. В подальшому позивач завагітніла і в квітні 2008 року вони зареєстрували шлюб. Однак життя з відповідачем не склалося, він вигнав позивача з будинку в липні 2020 року, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості надати докази на підтвердження отримання кредитних коштів та погашення кредиту.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі та заявив клопотання про допит його в якості свідка.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає позовні вимоги не обґрунтованими поданими доказами.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.10.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 15.01.2021, 12.02.2021 судом було оголошено перерву, з підстав неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 05.10.2007 року між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Продаж вчинено за 21036,00 грн. (п.3 Договору).

07.10.2007 прийнято рішення про реєстрацію права власності вказаного житлового будинку за ОСОБА_3 (а.с.16).

Зі слів сусідів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 2007 року по 2008 рік, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов від 20.08.2020 (а.с. 17).

Згідно з довідкою Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 20.08.2020 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та складу її сім`ї входить: чоловік - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_8 , донька - ОСОБА_9 (а.с.18).

Судом встановлено, що 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що свідчить Свідоцтво про шлюб від 04.04.2008 (а.с. 20), а згідно Свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_7 , наданих адвокату Сонику В.В., з 2005 року знає сім`ю ОСОБА_1 , які у 2006 році звернулися до нього з приводу купівлі будинку. Продаж було вчинено за 21036 грн. Під час спілкування з сім`єю ОСОБА_1 ОСОБА_7 стало відомо, що частину коштів на придбання будинку останні отримали в кредит у кредитній спілці «Рідне коло», а іншу частину коштів вони мали як спільне заощадження. Також ОСОБА_7 пояснив, що йому відомо, що позивач з відповідачем спільно проживали близько двох років.

Відповідно до довідки Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 19.11.2020 комісією не можливо встановити події (факти), які відбувалися в період з 01.01.2007 до 04.04.2008, зокрема чи дійсно, фактично були членами однією сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до офіційної реєстрації шлюбу. Також не можливо встановити, чи дійсно вказані особи у зазначений період вели спільне господарство, купляли майно для спільного користування, спільно приймали участь на утримання житла, його ремонті за адресою АДРЕСА_1 , вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки.

Судом встановлено, що комісією у складі депутатів сільської ради було проведено обстеження матеріально-побутових умов, за результатами якого складено Акт від 18.11.2020 та зазначено про неможливість встановити у період з 01.01.2007 по 04.04.2008 факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З відповіді КП «Хотинське БТІ» від 19.11.2020 вбачається, що за реєстрацією договору купівлі-продажу від 05.110.2007 до Хотинського РБТІ звернувся ОСОБА_3 , підписавши відповідну заяву №1615 від 05.10.2007 та замовлення №1834 від 05.10.2007.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив суду, що 05.10.2007 придбав будинок за власні кошти та за кошти своєї матері. Будинок було придбано за 21036 грн., які були передані продавцю будинку на місці біля будинку. Позивачці було відомо про обставини купівлі будинку, однак вона свої кошти не залучала. В період з 2007 року до реєстрації шлюбу не проживав з позивачем однією сім`єю, вони лише зустрічалися. Також пояснив, що він працював в м. Чернівці на шиномонтажі, а позивач - в магазині, однак спільно вони не винаймали квартиру та не проживали. Позивач проживала у своєї бабусі в с. Зарожани, а відповідач - у своїх батьків в с. Клішківці. Коли позивачка проживала в м. Чернівці на квартирі, то відповідач приходив до неї, однак спільно не проживав, хоча донька позивачки від першого шлюбу називала його тато. У спірному будинку розпочали проживати лише після реєстрації шлюбу, оскільки в будинку не було пічного опалення. Також ствердив, що вони не отримували як подружжя в кредитній спілці будь-яких коштів.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 повідомив суд, що позивач з відповідачем купували в нього будинок в 2007 році для сумісного проживання. Оскільки в них не вистачало коштів, вони отримали кредит, а їх батьки повинні були виплачувати кредит. Кошти в розмірі 60000,00 грн. йому були передані в касі банку в м. Чернівці. Свідку не було відомо чи перебували позивач з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Позивача мама звернулася до мами ОСОБА_7 з приводу покупки будинку, оскільки побачила оголошення про продажу будинку. Десь за місяць-два, позивач з відповідачем разом оглядали будинок з метою його придбання. Вартість будинку була визначена сторонами в розмірі 12000,00 доларів США. Під час посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріуса також була присутня позивачка. В будинку було пічне опалення в поганому стані, яке потребувало ремонту. Свідку невідомі обставини спільних заощаджень ОСОБА_1 та знає їх як сім`ю.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що є подругою позивача і хрещеною їх дитини. Їй відомо, що позивач з відповідачем разом купували спірний будинок за кредитні кошти. Кредит погашали батьки порівну. Також пояснила, що позивачка виступала поручителем, під час оформлення кредитного договору. Підтвердила, що позивач з відповідачем з 2005 року разом проживали в м. Чернівці, де винаймали квартиру та сумісно сплачували орендні платежі. Свідок пояснила, що дуже часто зустрічалася з ОСОБА_1 , разом святкували різні свята. Вони проживали як одна сім`я, разом з ними проживала донька позивачки від першого шлюбу. В подальшому від позивачки свідку стало відомо, що батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовилися купити їм будинок.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що є рідною сестрою позивачки. Їй відомо, що восени 2004 року позивачка з відповідачем переїхали жити в м. Чернівці, та новий 2005 рік свідок зустрічала разом з ними. Свідок підтвердила, що часто гостювала в них і позивач та відповідач проживали як одна сім`я, вели спільний побут. Також пояснила, що позивачка забрала свою доньку від першого шлюбу, яка проживала разом з ними в м. Чернівці, де відвідувала дитячий садок. В подальшому був придбаний будинок в с. Зарожани за кредитні кошти, а кредит погашали мама позивача та мама відповідача в рівних частинах. До купівлі будинку позивач з відповідачем проживали в м. Чернівці. Після покупки будинку, позивач з відповідачем приблизно один місяць проживали в будинку бабусі позивачки. Потім позивачка, будучи вагітною, проживала в с. Зарожани у бабусі, оскільки в будинку тривали ремонтні роботи.

Свідок ОСОБА_9 повідомила, що є рідною донькою позивачки. З 2005-2006 року її мати проживала разом з відповідачем, і вона проживала разом з ними в м. Чернівці до 2007 року. У вересні 2007 року вона пішла в 1-й клас в м. Чернівці, а після покупки будинку, вони переїхали в с. Зарожани, де вона продовжила навчання в школі. Також підтвердила, що під час сумісного проживання вона називала відповідача тато. Повідомила, що коли вони проживали в м. Чернівці, батьки купували мопед, на якому її возили в садочок. Інколи відповідач її забирав з садочку і вони разом їхали до мами на роботу. Кошти в позивача та відповідача були спільні. Після покупки спірного будинку вони через деякий час (після проведення ремонту) всі разом переїхали проживати в цей будинок.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_1 , однак йому невідомо про те, що останні в період з 01.01.2007 по квітень 2008 року проживали без реєстрації шлюбу. Разом з цим пам`ятає, як в жовтні 2007 року ОСОБА_3 купив будинок, однак в ньому деякий період часу не проживав. ОСОБА_1 він ніколи не бачив у тому будинку.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що є знайомою відповідача і їй відомо, що ОСОБА_3 зустрічався зі ОСОБА_1 , при цьому свідок не знає чи проживали вони як одна сім`я. Також повідомила, що ОСОБА_3 купив будинок в с. Зарожани, однак він потребував ремонту.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що товаришує з відповідачем і йому відомо, що ОСОБА_3 зустрічався зі ОСОБА_1 , однак чи проживали вони як одна сім`я, він не знає, оскільки не бував у них в гостях. Також відомо, що ОСОБА_3 купив будинок в с. Зарожани.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частиною першою статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ними до шлюбу; майно, набуте ними за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте ними за час шлюбу, але за кошти, які належали їм особисто; житло, набуте ними за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду .

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України ).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження факту проживання однією сім`єю позивачкою надано Акт обстеження матеріально-побутових умові від 20.08.2020, за яким згідно слів сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідач спільно проживав з позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 2007 року по 2008 рік. Для підтвердження даного факту в судовому засіданні позивачем було заявлено про допит вказаних свідків, однак в подальшому позивач відмовилася від їх допиту.

Даючи оцінку показам свідків зі сторони позивача на підтвердження того, що сторони проживали однією сім`єю у вказаний період, суд не бере їх до уваги, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер та стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін.

При цьому свідок ОСОБА_7 також не підтвердив факту сумісного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю, а лише підтвердив обставини укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку та те, що кошти на його придбання були отриманні в кредит, оскільки ОСОБА_1 відразу передали йому дані кошти. Будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 починаючи з 2007 року проживали як подружжя свідок не повідомив.

Отже, покази допитаних свідків з боку позивача щодо відносин сторін до встановленого судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на думку суду, не підтверджують наявності у них усталених відносин, які притаманні подружжю.

Більше того, допитані свідки зі сторони позивача вказували на те, що сторони почали проживати однією сім`єю починаючи з 2005 року в м. Чернівці і до моменту придбання спірного житлового будинку, і лише після придбання останнього переїхали в с. Зарожани.

Однак в позовній заяві позивач просить суд встановити факт проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу у період з 2007 року по квітень 2008 року за адресою: АДРЕСА_1 не конкретизуючи точного періоду проживання за вказаною адресою.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що у період з 2007 року, вважається з 01.01.2007 року.

Так, заперечуючи факт постійного проживання з позивачем без реєстрації шлюбу в період з 2007 року по квітень 2008 року відповідач надав суду довідку Зарожанської сільської ради від 19.11.2020 та Акт обстеження матеріально-побутових умов від 18.11.2020, з яких вбачається, що комісією неможливо встановити події (факти). Які відбувалися в період з 01.01.2007 по 04.04.2008 року, зокрема чи дійсно, фактично були членами однієї сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Сам по собі факт перебування з позивачем у близьких стосунках чоловіка та жінки не заперечував й сам відповідач, оскільки підтвердив, що зустрічався з позивачкою. Водночас тільки цей факт не може свідчити, що сторони проживали в зазначений період (з січня 2007 року по квітень 2008 року) однією сім`єю, а придбане одним із них майно є спільною сумісною власністю сторін, оскільки позивачу необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності у сторін бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача, що вона частково здійснювала погашення кредиту, який вони з відповідачем отримали з метою купівлі житлового будинку.

Посилання позивача на спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні ст.74 СК без наявності інших ознак сім`ї.

Крім того, позивач не надала допустимих доказів придбання спірного майна внаслідок спільної праці та проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірний будинок.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає недоведеними обставини, що мають значення для справи і на які посилається позивач, а тому у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, у зв`язку з їх недоведеністю.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір покладається на позивача, у зв`язку з відмовою в позові.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 березня 2021 року

Суддя: Л. Л. Гураль