ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

10 березня 2021 року

м. Харків

Справа № 638/16815/19

Провадження № 22-ц/818/2312/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

третя особа ОСОБА_4 ,

третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Наталія Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Наталія Володимирівна про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 січня 2021 року, постановлену суддею Цвіра Д.М., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Наталія Володимирівна про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.

У січні 2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» подало до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь - яких дій, щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , а саме нежитлові приміщення 1-го поверху №12-1-:12-3, І в літ. «А-3», загальною площею 90,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 січня 2021 року в задоволенні заяви ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предмет іпотеки неодноразово відчужувався під час розгляду справи в суді першої інстанції, що призведе не тільки до ускладнення або унеможливлення виконання судового рішення , а до затягування розгляду справи.

Вказує, що між заявленою позовною вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки та забороною вчиняти іншим особам щодо нього реєстраційних дій - є необхідний матеріально-правовий зв`язок, оскільки в разі задоволення позову, саме цей предмет іпотеки підлягає передачі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що остання не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, до того ж довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка долучена до заяви в якості доказу, датована 07 липня 2020 року.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія судді не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову і застосовуються лише до позовів про визнання та про присудження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

При цьому процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

У заяві про забезпечення позову ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій, щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-1-:12-3, І в літ. «А-3», загальною площею 90,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , до вирішення справи по суті.

Факт належності вказаного нерухомого майна відповідачу ОСОБА_2 підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 09 березня 2021 року.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Н.В. про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просило:

Визнати за ними право іпотеки на нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-1-:12-3, І в літ. «А-3», загальною площею 90,1кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Хащіною Н.В., 28 листопада 2006 року та зареєстровано в реєстрі за №3917, та звернути стягнення на вказане нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №Ф2044/11-06 (А010152) від 28 листопада 2006 року в розмірі 1 013 121,20грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Позивач вказує, що майно за адресою: АДРЕСА_2 , було предметом іпотечного договору, укладеного 28 листопада 2006 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та ОСОБА_3 на забезпечення зобов`язань ОСОБА_3 перед ПАТ «Кредобанк» за кредитним договором, укладеного 28 листопада 2006 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та ОСОБА_3 , право вимоги за яким придбав позивач.

Між тим, спірне нерухоме майно було незаконно реконструйовано, зареєстровано як новий об`єкт права власності та відчужено.

Отже, між сторонами існує спір з приводу нерухомого майна - нежитлових приміщень 1-го поверху № 12-1-:12-3, І в літ. «А-3», загальною площею 90,1кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З урахуванням встановлених судом обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно спірного нерухомого майна, в тому числі його відчуження утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову, обраний позивачем спосіб захисту втратить свою ефективність.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової про задоволення заяви ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій, щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №12-1-:12-3, І в літ. «А-3», загальною площею 90,1кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 січня 2021 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про забезпечення позову задовольнити.

Заборони вчинення будь-яких дій, щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №12-1-:12-3, І в літ. «А-3», загальною площею 90,1кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_5 .

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна