Справа № 703/209/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Опалинської О.П.

при секретарі Бойко Л.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує позов тим, що вона є донькою відповідача.

З 13 жовтня 2004 року шлюб між її батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано. До досягнення позивачем повноліття на її утримання з відповідача по справі стягувались аліменти на підставі виконавчого листа, стягнення припинені з часу досягнення нею повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Починаючи з 01 вересня 2020 року позивач є студентом та навчається на першому курсі Черкаської медичної академії за спеціальністю «медсестринство» за денною формою навчання на підставі договору № 66 від 01 вересня 2020 року на бюджетній основі, за рахунок місцевого бюджету.

Термін навчання в медичній академії з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги своїй доньці, яка навчається, жодних доходів не отримує, знаходиться на утриманні матері, котра на даний час перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку та крім повнолітньої доньки, яка продовжує навчання також самостійно утримує свою малолітню дитину. Відтак матеріальне становище позивача є вкрай скрутним, в зв`язку з чим вона потребуючи матеріальної підтримки з боку батька, звернулася до суду за захистом свого права та просить суд стягувати з відповідача на її користь, аліменти на навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до завершення нею навчання, але не довше ніж до 30 червня 2023 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити.

15 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача в якому він зазначив, що позивач ОСОБА_1 дійсно є його дочкою, до досягнення нею повноліття він щоміся¬чно перераховував на її утримання кошти. Разом з тим, на даний час він не має фінансової можливості утримувати повнолітню ди¬тину, яка продовжує навчання, у розмірі, якому просить позивач.

У поданому відзиві відповідач також вказує, що його фінансове становище на теперішній час є нестабільним, оскільки він не має постійного заробітку, дохід є мінливим і складається з тимчасових підробітків. Окрім того, на його утриманні також перебуває ще одна дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є неповнолітнім, а тому у відповідача наявний обов`язок по його утриманню до досягненням ним 18-річного віку, з нього відповідно до виконавчого документа, виданого на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 серпня 2012 року стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробіт¬ку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного ві¬ку.

Крім того, відповідач зазначив, що він має одинокого батька, 1941 року народження, який також зважаючи на похилий вік та незначний дохід у вигляді пенсії потребує його допомоги, в тому числі фінансової.

Відповідач просив суд врахувати його незадовільний стан здоров`я, в зв`язку з чим він постійно потребує значних коштів для лікування.

Крім того, відповідач зауважив, що матеріали позовної заяви не містять відомостей про доходи матері позивача, що ви¬ключає можливість встановити її фінансову спроможність утримувати доньку, яка продовжує навчання. Позивачем не надано будь-яких доказів на підт¬вердження понесених нею витрат, пов`язаних із навчанням, на підтвердження вартості придбання підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, а також, доказів наявності у відповідача доходів, які б давали йому можливість надавати своїй повнолітній доньці утримання у вказаному розмірі. Разом з тим відповідач підкреслює, що позивач є студентом бюджетної форми навчання та є повнолітньою.

На підставі викладених обставин, відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо стягнення з його довірителя аліментів на утримання позивача на період навчання, але не більше ніж до досягнення останньою 23 років заперечував, зазначив, що жодних доказів щодо понесених нею витрат позивачем не надано, відтак просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим виконавчим комітетом Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області 12 грудня 2002 року (а.с. 4).

Відповідно до довідки Черкаської медичної академії № 837/04-02 від 17 грудня 2020 року, ОСОБА_1 дійсно є студентом першого курсу Черкаської медичної академії за спеціальністю «медсестринство» за денною, державною формою навчання, термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року (а.с.7).

Відповідно до Договору про навчання у Черкаській медичній академії № 66 від 01 вересня 2020 року фінансування навчання здійснюється за рахунок місцевого бюджету (регіонального замовлення) (а.с.8).

Із наданої позивачем довідки Пенсійного фонду від 16 грудня 2020 року, довідки управління Державної податкової служби, довідки Управління соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області № 667 від 11 грудня 2020 року та довідки про доходи, виданої Черкаською медичною академією № 162 від 2020 року на ім`я позивача вбачається, що остання жодних доходів, державних соціальних пільг та стипендії не отримує (а.с. 9-12).

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі діти, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15.

Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 навчається на безоплатній основі на першому курсі Черкаської медичної академії. Разом з тим, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на предмет потреби в отриманні матеріальної допомоги зв`язку з навчанням, зокрема наявністю витрат на навчання, на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання навчальної літератури та інше.

Також суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також незадовільний стан здоров`я відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Згідно ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки на підставі вищевикладеного позивачу відмовлено у задоволенні позову та позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, суд вважає необхідним компенсувати судовий збір за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 4, 5, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 182, 183, 198, 199, 200, 201 СК України, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони по справі

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник відповідача: Райнов Григорій Степанович, діє згідно ордера серії ЧК № 199262 від 17 березня 2021 року.

Головуючий О.П.Опалинська