Провадження №2/523/676/21
УХВАЛА

про забезпечення позову у справі

18.03.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Скоріної М.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса заяву представника позивача Одеської міської ради Танасійчук Івана Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі № 523/15172/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації, ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно прибудованого об`єкту, -

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації, ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно прибудованого об`єкту.

Суд констатує, що представником позивача було подано клопотання про підтримання вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову, яку було подано одночасно із зверненням до суду з позовом, підстави та обгрунтування даної заяви є незмінними.

Обгрунтовуючи вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача вказує на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2020 року № 225119270 ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 11.03.2016 року № 95 була власником 47/100 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,4 кв.м., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.03.2016 року № 28685779, номер запису про право власності від 11.03.2016 року № 13644910 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Однак, з Реєстру вбачається, що на підставі технічного паспорту від 29.04.2020 року серія та номер б/н та довідки від 29.04.2020 року серія та номер: 121227 державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Косюк О.П. прийнято рішення про зміни розділу від 08.05.2020 року № 52190060, яким загальну площу квартири 40,4 кв.м., житлову площу 24,5 кв.м. змінено на загальну площу 45,5 кв.м., житлову 24,5 кв.м.

Отже, після безпідставної зміни розділу ОСОБА_1 відповідно до Реєстру стала власником 47/100 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,5 кв.м. Тобто площа самочинного будівництва складає 5,1 кв.м. (45,5 40,4=5,1).

Надалі ОСОБА_1 відчужила самочинно збудований об`єкт шляхом укладання договору дарування від 26.05.2020 року № 2877 та подарувала ОСОБА_2 47/100 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01). Тобто, до вказаного договору дарування не увійшли 5,1 кв.м. самочинної прибудови.

Однак, з Реєстру вбачається, що 26.05.2020 року державним реєстратором приватним нотаріусом Одеської міського нотаріального округу на підставі зазначеного договору дарування від 26.05.2020 року № 2877 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.05.2020 року № 52377922, номер запису про право власності від 26.05.2020 року № 36624515, яким зареєстровано за ОСОБА_2 47/100 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,5 кв.м., тобто із захопленням самочинної прибудови.

Таким чином, у власності ОСОБА_2 знаходяться 47/100 частини квартири АДРЕСА_1 , до складу якої увійшла самочинна прибудова площею 5,1 кв.м.

Оскільки, спірний об`єкт незаконно реєструвався та відчужувався, існують обгрунтовані підстави вважати, що відносно нього може бути укладено незаконний правочин щодо його повторного відчуження, передання у користування третім особам чи вчинення інших дій, що може зробити неможливим або суттєво утруднити виконання ймовірного рішення у даній справі по заявленим позовним вимогам, у зв`язку із чим необхідним є запровадження заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав та об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Суд розглядає дану заяву без повідомлення учасників справи, згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд доходить на ступного висновку.

З наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 225119270 від 23.09.2020 року вбачається, що гр. ОСОБА_2 належать 47/100 на праві спільної часткової власності житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45,5 кв.м. (змінено із 40,4 кв.м.).

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З урахуванням викладених представником позивача обставин та вищезазначених доказів, які надані на підтвердження його вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір щодо рішення про реєстрацію змін розділу від 08.05.2020 року № 52190060 та рішення про реєстрацію права та їх обтяжень від 26.05.2020 року № 36624515, і невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може значно утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. В даному випадку, суд вважає, що забезпечення позову є ефективним захистом прав сторони по справі.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Судом враховано, що спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить представник позивача, є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав та об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , жодним чином не позбавляє власника права володіння нею.

Крім того, згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, враховує наслідки вказаного заходу забезпечення позову, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому приходить до переконання, що подана представником позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Одеської міської ради Танасійчук Івана Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі № 523/15172/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації, ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно прибудованого об`єкту задовольнити.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Копію ухвали для виконання направити сторонам, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Учасники справи:

Позивач: Одеська міська рада, код за , місцезнаходження: 65026, м. Одеса, пл. Думська, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканка: АДРЕСА_4 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер