Справа № 503/1919/20
Провадження № 2/503/132/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

представника позивача: Пташенчук Г.В.,

представника відповідача адвоката Мартинюка Ю.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом Державного підприємства «Кодимське лісове господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі порушенням лісового законодавства,

встановив:

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 27.01.2020 року в квадраті 60 виділу 6 урочища «Волосяне» Слобідського лісництва ДП «Кодимське лісове господарство» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було здійснено незаконну порубку шести дерев, породи дуба сухостійного 3 дерева та 3 дерева ясена, загальною кубомасою 1,53 куб.м. Розмір завданої державі шкоди становить 7034,04 грн., який був обрахований на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяною лісу», затверджених постановою КМУ № 665 від 23.07.2008 року. За даним фактом незаконної порубки працівниками лісового господарства складено відповідну документацію. Зокрема лісничим Слобідського лісництва ОСОБА_3 відносно відповідача було складено Протокол № 2 про адміністративне правопорушення від 27.01.2020 року. За результатами його розгляду в.о. інженера з охорони та захисту лісу Гречанюк Н.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 30.01.2020 р., якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 65 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Порушники свою вину визнали, а ОСОБА_2 добровільно відшкодував частину завданої державі шкоди в розмірі 3517,02 грн., згідно квитанції № 19 від 30.01.2020 року.Відповідач, на даний час, свою частину, завданої державі шкоди в розмірі 3517,02 грн. не відшкодував. У зв`язку з чим позивач змушений пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави збитки в сумі 3517,02 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подання до суду позовної заяви у розмірі 2102 грн.

06.01.2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.24).

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 не скористався своїми процесуальними правами відповідача, відзив на позовну заяву не подав.

17.02.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ДП «Кодимське лісове господарство» за довіреністю Пташенчук Г.В. підтримала заявлений позов та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мартинюк Ю.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на необґрунтованість позовних вимог заявлених позивачем.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

27.01.2020 року лісничим Слобідського лісництва у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол №1 про адміністративне правопорушення (а.с.5), згідно змісту якого о 16.45 годині 27.01.2020 року в квадраті 60 виділу 6 урочища «Волосяне» Слобідського лісництва останнім було скоєно самовільну порубку 6 (шести) дерев, що є порушенням ст. 65 КУпАП.

30.01.2020 року, за результатом розгляду зазначеного вище протоколу, в.о. інженером з охорони і захисту лісу Гречанюк Н.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 2 (а.с.6), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

30.01.2020 року ОСОБА_2 відшкодував шкоду заподіяну державі в сумі 3517,1 грн., що підтверджується копією квитанції № 19 ТВБВ № 10015/395 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с.12).

06.02.2020 року ОСОБА_1 сплатив накладений на нього штраф, згідно відповідної квитанції № 4 ТВБВ № 10015/395 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с.7).

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, а також сплата ним накладеного на нього стягнення у вигляді штрафу саме по собі не є для суду у даній цивільній справі доказами як його вини у вчиненні згаданого правопорушення і правових наслідків останнього, зокрема завдання шкоди і її розмірів, згідно положень ч.6 ст. 82 ЦПК України, так як розгляд справи про вказане адміністративне правопорушення не належить до підвідомчості суду, тому постанова у справі про адміністративне правопорушення була прийнята не судом.

Відтак, обставини (факти), що обґрунтовують вимоги заявлені позивачем в позовній заяві, зокрема розмір шкоди завданої вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, як його правовий наслідок підлягають доказуванню у даній цивільній справі.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України), висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17, пункти 54-56.

Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положенням ч.2 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви.

В протоколі №1 про адміністративне правопорушення від 27.01.2020 року (а.с.5) не зазначено порід 6 дерев, щодо яких було здійснено самовільну порубку, а також їх стан сухостійний та/або ростуче, їх діаметри.

В постанові про накладення адміністративного стягнення № 2 від 30.01.2020 року (а.с.6) не зазначено кількості і порід дерев, щодо яких було здійснено незаконну порубку, а також їх стан сухостійний та/або ростуче, їх діаметри.

В письмовому поясненні майстра лісу обходу №1 ОСОБА_4 від 27.01.2020 року (а.с.10) не зазначено стану сухостійний та/або ростуче, їх діаметри, трьох спиляних дубів і трьох зламаних ясенів.

В письмовому поясненні лісничого Слобідського лісництва ОСОБА_3 від 27.01.2020 року (а.с.11) також не зазначено кількості і порід дерев, щодо яких було здійснено незаконну порубку, а також їх стан сухостійний та/або ростуче, їх діаметри.

Польова відомість пнів в Слобідському лісництві квартал 60 виділ 6 складений лісничим Слобідського лісництва ОСОБА_3 в присутності майстра лісу обходу №1 ОСОБА_4 (а.с.14) містить відомості про кількість і породи дерев 3 ясенна і 3 дуби (сухостою), а також їх діаметри.

В свою чергу у письмовому поясненні ОСОБА_2 від 27.01.2020 року (а.с.8) останній зазначав, що здійснював збирання лежачих на землі дров, віднайдення ним сухого дубу і різання дерев без уточнення їх кількості, порід, стану і діаметрів.

Також в письмовому поясненні ОСОБА_1 від 27.01.2020 року (а.с.9) останній зазначав про збирання дров, різання ним сухого лежачого дерева без уточнення його породи і діаметру.

Інших доказів, які б доказували стан (сухостійний та/або ростучий) зрізаних або порізаних дерев, а також їх діаметри, суду не надано.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За наявності згаданої вище неповноти викладення фактичних обставин у документах складених під час провадження в справі про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості з розумним ступенем достовірності дійти висновку про стан (сухостійний та/або ростучий) зрізаних або порізаних дерев і їх діаметри. З урахуванням вказаного суд не може дійти вказаного висновку виключно на підставі даних зазначених у відомості (а.с.14), так як остання не містить підпису ОСОБА_1 на підтвердження його згоди із викладеними в ній обставинами, як доказів того, що ОСОБА_1 був взагалі ознайомлений зі змістом вказаної відомості.

Під час судового розгляду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мартинюк Ю.М. також заперечував обставини викладенні позивачем в своїй позовній заяві.

Таким чином суд не вважає доведеними обставини, якими позивачем обґрунтовані позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, а саме щодо доведеності кількості та стану незаконно зрубаних дерев сухостійне та/або живих, а також їхніх діаметрів. При цьому, дані характеристики впливають на обрахування розміру шкоди, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», а також самого розрахунку доданого позивачем до позовної заяви (а.с.15).

Водночас із цим позивачем суду не надано належних, достовірних і достатніх доказів на обґрунтування заявленого ним розміру нанесених збитків.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов є необґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити повністю в задоволенні позову Державного підприємства «Кодимське лісове господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, нанесених державі порушенням лісового законодавства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15.03.2021 року.

Суддя Д.В. Вороненко