Справа № 645/1941/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
30 грудня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.05.2012 по 01.03.2021 року в сумі 7417,49 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 11.08.2011 №7784. Між КП «Жилкомсервіс» як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 року № 95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу, відповідач за спожиті житлово-комунальні послуги не сплачує з 01.05.2012 року, внаслідок чого за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.05.2012 по 01.03.2021 року утворилась заборгованість.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомленням сторін.
Представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити.
Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.03.2021 №246509378, що власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2011 №7784 є ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Правовідносини між власниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.
Отже, правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями.
Частиною 2 ст. 382 Цивільного кодексу України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких.
Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизації державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.
Між Комунальним підприємством «Жилкомсервіс», як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відповідачами, як споживачами послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 р. №95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках (надалі - «Публічний договір»), що передбачено частиною 2 ст. 633 Цивільного кодексу України.
Згідно з п. 22 Публічного договору, договір укладається строком на 3 роки і вважається продовженим на той строк, якщо за місяць до закінчення дії його терміну однієї зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору чи необхідності його перегляду.
Таким чином, Публічний договір є чинним на момент звернення до суду з даною позовною заявою, а співвласники багатоквартирних будинків, у тому числі за адресою: АДРЕСА_1 перебувають в договірних відносинах з Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» і зобов`язанні здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифам.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Між позивачем та відповідачами існують відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а саме послуги по утриманню багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , споруд та прибудинкової території зокрема прибирання прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, тощо, а відповідач ними користуються.
Згідно ч.2 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач послуг зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом;оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Крім того, відповідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Тарифи на послуги з утримання будинків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також перелік послуг КП «Жилкомсервіс» встановлені відповідними рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради.
Відповідач за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не сплачує, внаслідок чого за адресою: АДРЕСА_1 утворилась заборгованість.
Згідно Довідки про нарахування та оплат житлово-комунальних послуг, наданих за адресою: АДРЕСА_1 , сума заборгованості за отримані ним послуги за період з 01.05.2012 по 01.03.2021 року складає 7417,49 грн.
Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, доказів на спростування доводів позивача відповідачем протягом судового розгляду не подано.
Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.ст. 256, 257ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з ч.ч. 1,5 ст.261ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до ст.267ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Разом з тим, заяв про застосування строків позовної давності відповідачем не подано.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь КП «Жилкомсервіс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 247, 259, 263-265, 281, 282, 284 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення виготовлений 04.01.2022 року.
Суддя