Номер провадження: 22-ц/813/4935/21
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків у зв`язку з невиконанням умов договору,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року з позовною заявою доОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків у зв`язку з невиконанням умов договору від 03.06.2016 на суму 7200000,00 гривень.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що сума коштів, яка мала бути сплачена відповідачами на користь ОСОБА_1 внаслідок продажу належних їй часток у розмірі 60 % у ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» складає 7200000,00 гривень. Однак, в порушення умов договорів, вказані грошові кошти в сумі 7200000,00 гривень не були отримані позивачем ні в готівковій, ані в безготівковій формі, ані до підписання договорів, ані в період їх підписання та до дати звернення до суду.

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи її тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року № 522/15637/18 за заявою позивача було застосовано заходи забезпечення позову та накладено арешт на наступне нерухоме майно: на нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 29,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_1 ; на 728/1000 складських приміщень (літ. «Г», «Д», «З») за адресою: АДРЕСА_2 ; на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . Накладено арешт на все інше рухоме та нерухоме майно, транспортні засоби та грошові кошти на поточних рахунках, що належать на праві власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) в межах ціни позову 7200000,00 (сім мільйонів двісті тисяч) гривень. Заборонено державним реєстраторам (нотаріусам) та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію зміни власника, площі, частки, реєстрації обтяжень та інше, та вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно: нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 29,2 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; частки 728/1000 складських приміщень за адресою: АДРЕСА_2 ; житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 522/15637/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків у зв`язку з невиконанням умов договору - задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову по цивільній справі № 522/15637/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків у зв`язку з невиконанням умов договору, а саме знято арешт з наступного нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ):

- нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 29,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 ;

- 728/1000 складських приміщень (літ. «Г», «Д», «З») за адресою: АДРЕСА_2 .

Знято арешт з наступного нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ):

- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Знято арешт з іншого рухомого та нерухомого майна, транспортні засоби та грошові кошти на поточних рахунках, що належать на праві власності ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ), в межах ціни позову 7 200 000,00 (сім мільйонів двісті тисяч) гривень.

Скасовано заборону державним реєстраторам (нотаріусам) та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію зміни власника, площі, частки, реєстрації обтяжень та інше, та вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно:

- нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 29,2 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- частки 728/1000 складських приміщень за адресою: АДРЕСА_2 .

- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , які були накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2018 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду,представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року про скасування заходів забезпечення позову скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотань та заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про часткове скасування заходів забезпечення позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 , посилаючись на її необґрунтованість, просить судухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року про скасування заходів забезпечення позову - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання, призначене на 25.02.2021 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.7 ст. 268 ЦПК, рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Головуючий суддя Цюра Т.В. знаходилася у відрядженні з 08.03.2021 по 12.03.2021 року, що підтверджується довідкою №66д відділу кадрової роботи та управління персоналом від 09.03.2021 року, тому повне судове рішення виготовлене 15.03.2021 року

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовуються нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Інвест-курорт-1" та ТОВ «Інвест-курорт-2» від 03.06.2016 року, за якими ОСОБА_1 продала та передала свої частки в цих товариствах на користь подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Пунктами 5 вказаних договорів купівлі-продажу від 03 червня 2016 року передбачено, що гроші продавці (в даному випадку ОСОБА_1 ) отримала у відповідних частках повністю до підписання договору. Підписання договору свідчить про те, що розрахунки за частки у статутному капіталі товариства здійснені повністю та відсутні претензії до покупців по оплаті з боку продавців.

Також, судом встановлено, що внаслідок укладення договорів купівлі-продажу часток у статутних капіталах ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» від 03.06.2016 року, відбулися загальні збори учасників зазначених товариств, на яких ОСОБА_1 була присутня особисто та голосувала «за» по питанням порядку денного, на яких одностайно були прийняті наступні рішення, що оформлені протоколами від 03.06.2016 року, зокрема: вирішено погодити рішення ОСОБА_1 відступити належну їй частки в статутних капіталах ТОВ «Інвест-Курорт-1» та ТОВ «Інвест-Курорт-2» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом укладення договору купівлі-продажу, вирішено прийняти до складу учасників товариств ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому включити до складу учасників Товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, запропонувала сама ОСОБА_1 та було вирішено внести відповідні зміни до Статутів товариств, викласти їх в новій редакції та провести державну реєстрацію Статуту в новій редакції у встановленому законодавством порядку. Протоколи загальних зборів учасників ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» від 03.06.2016 підписані всіма присутніми на зборах, в тому числі ОСОБА_1 , підписи яких нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 03.06.2016, що свідчить про те, що з боку ОСОБА_1 додатково відбулося схвалення правочинів договорів купівлі-продажу часток від 03.06.2016. В подальшому, на виконання вказаних рішень загальних зборів від 03.06.2016, було зареєстровано нові редакції статутів, в які внесено зміни щодо складу учасників та зазначено, зокрема, учасниками Товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Пункт 5 цього договору передбачає, що його підписання сторонами підтверджує факт одержання Продавцем від Покупців грошових коштів. ОСОБА_1 самостійно підписала вказаний договір та підтвердила нотаріусу, що з нею розрахувалися. Даний факт був відображений в тексті договору. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за продану частку. З пункту 8 договорів купівлі-продажу від 03.06.2016 року вбачається, що він укладений вільно, цілеспрямовано, свідомо, добровільно, розумно та на власний розсуд сторін, без будь-якого примусу, як фізичного, так і психологічного, бажаючи реального настання правових наслідків, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючись ними, не помиляючись щодо обставин викладених у правочині, діючи без впливу обману, за відсутності тяжкої обставини та обставин, що спонукають вчинити правочин на вкрай невигідних умовах, за відсутності будь-яких заперечень щодо кожної із умов цього правочину та стверджують, що він не є фіктивним та удаваним.

Також, судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2018 року, була задоволена заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, та накладений арешт на наступне нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 :

- нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 29,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 ;

- 728/1000 складських приміщень (літ. «Г», «Д», «З») за адресою: АДРЕСА_2 .

Накладений арешт на наступне нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 :

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

Накладений арешт на все інше рухоме та нерухоме майно, транспортні засоби та грошові кошти на поточних рахунках, що належать на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах ціни позову 7 200 000,00 гривень.

Заборонено державним реєстраторам (нотаріусам) та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію зміни власника, площі, частки, реєстрації обтяжень та інше, та вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно:

- нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 29,2 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- частки 728/1000 складських приміщень за адресою: АДРЕСА_2 .

- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Застосовано зустрічне забезпечення позову.

Провадження по даній справі неодноразово зупинялось року до набрання законної сили судовими рішеннями в господарських справах №916/667/18 та №916/1035/18.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі № 916/667/18 касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволені. Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 06 березня 2019 року та рішення Господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року у справі № 916/667/18 скасовані та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

По справі № 916/1035/18, за заявою представника позивача ОСОБА_1 , ухвалою господарського суду Одеської області від 02.11.2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.

Так, питання щодо скасування заходів забезпечення позову врегульовано законодавцем в статті 158 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з роз`ясненнями у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що 05.01.2018 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено з ОСОБА_7 договори застави часток у статутних капіталах ТОВ «Інвест-курорт-1» та ТОВ «Інвест-курорт-2» у забезпечення виконання Договору про надання юридичних послуг. Зазначені дії ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , на думку представника апелянта свідчать про вчинення навмисних дій, що спрямовані на виведення активів та ухилення ними від виконання майнових зобов`язань перед ОСОБА_1 .

На вищевказані посилання представника апелянта, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наявність певних грошових зобов`язань ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перед ОСОБА_7 не є предметом розгляду по вказаній справі та жодним чином вказане не підтверджується представником апелянта, а тому на думку суду, апелянтом не доведено на цей час наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

При вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову по вказаній справі, судом першої інстанції вірно враховано наявність постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі № 916/667/18, якою касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволені. Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 06 березня 2019 року та рішення Господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року у справі № 916/667/18 скасовані та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Крім того, по справі № 916/1035/18, за заявою представника позивача ОСОБА_1 , ухвалою господарського суду Одеської області від 02.11.2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Тобто, у сенсі положень статті 149 ЦПК України забезпечення позову слугує упередженню ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову як з власної ініціативи, так і за вмотивованим клопотанням учасника справи. Вирішуючи таке питання суд повинен керуватися вимогами цивільного процесуального закону, якими регулюються питання забезпечення позову, у контексті дійсних обставин справи в їх динаміці, руху справи, дій сторін тощо. Тобто, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, чи було ефективним застосоване раніше забезпечення позову, чи залишається таке забезпечення обґрунтованим і чи не відпала потреба в його існуванні з урахуванням обставин справи, нових обставин, що були встановлені і не були відомі на час застосування заходів забезпечення позову. Якщо в ході розгляду справи з`ясуються обставини, що вказують на неефективність, необґрунтованість раніше застосованого забезпечення позову, суд не позбавлений у порядку ст. 158 ЦПК України можливості дати нову оцінку відповідним обставинам.

Отже, з урахуванням нових обставин, що були встановлені судом і не були відомі на час застосування заходів забезпечення позову, у тому числі, наявність постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі № 916/667/18, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків у зв`язку з невиконанням умов договору залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття .

Повний текст судового рішення складено 15.03.2021 року.

Головуючий Т.В.Цюра

Судді: Л.А.Гірняк

С.М. Сегеда