ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 393/686/19

провадження № 22-ц/4809/461/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Фермерське господарство «Вікторія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Лідія Юріївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2020 року у складі судді Рачкелюка Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФГ «Вікторія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Лідія Юріївна про визнання договору оренди землі не укладеним, визнання недійсним договору міни земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що є власником земельної ділянки (паю) площею 7,56 га, кадастровий номер №:02:000:0150, у межах згідно з планом, яка розташована на території Інгуло-Кам`янської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області, яка видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Р1 № 333132, який виданий 03.06.2002 Новгородківською РДА Кіровоградської області.

Позивач пояснив, що вказана земельна ділянка була передана спочатку в оренду СФГ «Шевченко». В подальшому у нього виникли майнові проблеми і йому були потрібні кошти на купівлю будинку в сумі 29000 грн., тому він звернувся до ОСОБА_2 як власника СФГ «Вікторія» з проханням надати позику. Останній погодився, за умови, що вказана земельна ділянка буде в його користуванні в рахунок погашення боргу. 17.10.2011 на вимогу ОСОБА_2 він підписав чистий аркуш паперу, де мав бути текст розписки про отримання грошей та віддав відповідачу оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. Також в цей день він надав ОСОБА_2 , а як з?ясувалось пізніше і його родичам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довіреність на право володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Після 8-ми років користування земельною ділянкою без виплати орендної плати, він з?ясував, що за даними Національної кадастрової системи за вказаним кадастровим номером №:02:000:0150 земельної ділянки власником є ОСОБА_3 .

Згідно наданої ЦНАП Новгородківської РДА Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 181942333 від 23.09.2019 позивач дізнався, що вказана земельна ділянка 19.12.2016 була передана в оренду відповідачу ФГ «Вікторія» нібито ним, від імені довірителя на 49 років. Позивач вважає, що вказаний договір суперечить його інтересам та позбавляє права власності на земельну ділянку.

Також в даній інформації зазначено, що ОСОБА_3 набува право власності на земельну ділянку згідно договору міни № 544, який посвідчений 2802.2017 приватним нотаріусом Кропивницького МНО Бабіч Л.Ю., про що позивачу не було відомо.

Враховуючи викладене, позивач просив: 1) ухвалити рішення, яким визнати неукладеним Договір оренди землі земельної ділянки (паю) площею 7,56 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Інгуло-Кам`янської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області яка видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки №:02:000:0150, від 19.12.2016, який підписаний від імені власника ОСОБА_1 представниками за довіреністю ОСОБА_3 (або ОСОБА_4 ) та ФГ «Вікторія» від імені якого діяв голова ФГ «Вікторія» ОСОБА_2 ; 2) визнати недійсним Договір міни земельної ділянки (паю) площею 7,56 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Інгуло-Кам`янської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області яка видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки №:02:000:0150 на земельну ділянку площею 0,0100 га, що розташована на території Інгуло-Кам`янської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області, кадастровий номер №:02:000:0732, який укладений 28.02.2017 між ОСОБА_1 від імені якого діяв за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 28.02.2017 приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу Бабіч Лідією Юріївною, зареєстрований у реєстрі за №544.

19.10.2020 представник позивача ОСОБА_5 подав до суду позовну заяву (в новій редакції) про визнання недійсним договору оренди землі та визнання недійсним договору міни земельної ділянки, в якому просив: 1) увалити рішення, яким визнати недійсним Договір оренди землі земельної ділянки (паю) площею 7,56га., у межах згідно з планом, яка розташована на території Інгуло - Кам`янської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області яка видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки №:02:000:0150, від 19.12.2016р., який підписаний від імені власника ОСОБА_1 представниками за довіреністю ОСОБА_3 (або ОСОБА_4 ) та ФГ «Вікторія» від імені якого діяв голова ФГ «Вікторія» ОСОБА_2 ; 2) визнати недійсним Договір міни земельної ділянки (паю) площею 7,56 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Інгуло-Кам`янської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області яка видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки №:02:000:0150 на земельну ділянку площею 0,0100 га, що розташована на території Інгуло - Кам`янської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області, кадастровий номер №:02:000:0732, який укладений 28.02.2017р. між ОСОБА_1 від імені якого діяв за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 28.02.2017 приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу Бабіч Лідією Юріївною, зареєстрований у реєстрі за №544.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні прийняття позовної заяви (в новій редакції) про визнання недійсним договору оренди землі, визнання недійсним договору міни земельної ділянки, поданої представником позивача 19.10.2020.

Ухвала суду мотивована тим, що у поданій позовній заяві (в новій редакції) від 19.10.2020 представник позивача не збільшує чи зменшує позовні вимоги, а заявляє нові позовні вимоги, змінюючи одночасно як предмет, так і підстави позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2020 року.

Зазначав, що в обґрунтування зміни, збільшення позовної вимоги зазначалось, що позовна вимога немайнового характеру (яка не оцінюється кількісними показниками) про визнання договору оренди землі неукладеним не охоплює обсягу всіх обґрунтувань позову, є неповною та не відповідає правовим позиціям Верховного Суду та належному способу захисту порушених прав позивача, тому така позовна вимога підлягає збільшенню, розширенню, а саме визнання такого договору недійсним.

Вважає таку вимогу про визнання договору недійсним збільшенням позовних вимог, так як неукладеність договору це одна із підстав його недійсності, тому недійсність договору це більш ширше поняття та значення від неукладеності.

Обґрунтування позову залишились однакові як у первісному позову так і в позовній заяві в новій редакції, а саме, що у позивача не було волевиявлення на укладення оскаржуваних правочинів, правочин, який має дефект волі і волевиявлення його учасника, порушує суб`єктивні права останнього (право власності, право свободи договору), а тому порушене право підлягає захисту у спосіб передбачений законом. При цьому, у позовній заяві в новій редакції наведена більш ширша нормативно-правова кваліфікація обставинам, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з урахуванням нових правових позицій Верховного Суду.

Позивач зауважує, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Також, позивач звертає увагу, що судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права вказано, що ухвала оскарженню не підлягає, однак ухвала про повернення позову перешкоджає подальшому провадженню у справі із обраним ним способом захисту своїх порушених прав.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що погоджується з позицією Новгородківського районного суду та вважає, що оскаржувану ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права. На його думку, посилання позивача на порушення судом положень ст. 49 ЦПК України є безпідставним, оскільки зазначена стаття передбачає звернення до суду з заявою про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміну підстав або предмету позову, а позивач звернувся з позовною заявою. Вважає, що посилання позивача на право оскарження ухвали суду внаслідок застосування положень п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України необґрунтованим, так як положення даної норми передбачає можливість оскарження у випадку повернення позовної заяви, а не у випадку неприйняття позовної заяви до розгляду в справу по якій відкрито провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в пункті 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, а саме ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у поданій позовній заяві (в новій редакції) від 19.10.2020 представник позивача не збільшує чи зменшує позовні вимоги, а заявляє нові позовні вимоги, змінюючи одночасно як предмет, так і підстави позову. Тому правових підстав для прийняття вказаної заяви до розгляду у рамках даної цивільної справи немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрито судом першої інстанції ухвалою від 13.01.2020 та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.42).

Ухвалою Новгородківського районного суду від 19.10.2020 підготовче засідання відкладено на 03.12.2020 (а.с.68).

До закінчення підготовчого засідання 19.10.2020 представником позивача подано до суду позовну заяву в новій редакції, у якій змінена вимога про визнання неукладеним Договору оренди земельної ділянки (паю) від 19.12.2016, на позовну вимогу про визнання цього договору недійсним і позивач обґрунтовує позовну заяву в новій редакції збільшенням позовних вимог.

У частині 1статті 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог:

- спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, що прямо передбачається законом (наприклад, ст. 16 Цивільного кодексу України), з яким позивач звертається до суду. Таким чином, предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач;

підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги; зміст позову - це спосіб захисту порушеного права.

Зазначене розуміння елементів позову закріплюється у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5.

Звертаючись до суду із позовною заявою в новій редакції представник позивача змінив прохальну частину позову (предмет позову) з визнання неукладеним на визнання недійсним договору оренди та підставу, яка є іншою ніж та, що була наведена у позовній заяві, за якою ухвалою Новгородківського районного суду від 13 січня 2020 року було відкрито провадження.

Зокрема, в позовній заяві нової редакції зазначено інше обґрунтування позову щодо визнання недійсним договору оренди, а саме, що відповідач ОСОБА_3 вчинив правочин в інтересах ФГ «Вікторія», засновником якого є його брат ОСОБА_2 , що свідчить про те, що укладаючи договір оренди вони діяли у власних інтересах, а не в інтересах довірителя, що прямо заборонено ч.3 ст. 238 ЦК України та вказує на недійсність такого договору.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що звернення з позовом в новій редакції означає збільшення позовних вимог, оскільки неукладеність договору оренди землі це одна із підстав його недійсності, а тому недійсність договору це більш ширше поняття ніж неукладеність не ґрунтуються на законі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції була постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому згідно положень ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко