Провадження № 2/761/9279/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

при секретарі: Корнійчук Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КСГ БАНК» Біла Ірини Володимирівни, Публічного акціонерного товариства «КСГ БАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання трудових правовідносин припиненими,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва позовна заява ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КСГ БАНК» Біла Ірини Володимирівни, ПАТ «КСГ БАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання трудових правовідносин припиненими.

Позивач просить суд визнати припиненими трудові правовідносини з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та Публічним Акціонерним Товариством «КСГ БАНК», код ЄДРПОУ - 19364584, у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, з 20.05.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 26.01.2015 року була прийнята на роботу до ПАТ «КСГ БАНК», на посаду касира Головного банку відділу готівкового обігу операційного управління на умовах безстрокового договору та була допущена до роботи. З квітня 2017 року вона перебувала у відпустці по пологам та догляду за дитиною до 3 років. Після завершення відпустки в квітні 2020 року вона намагалася продовжити трудову діяльність, але не була допущена до роботи, так як проводилася ліквідаційна процедура уповноваженою особою ФГВФО, а її роботодавця фактично вже не існувало. Після невдалих спроб поновити трудову діяльність, вона 05.05.2021 року написала заяву про звільнення за власним бажанням та направила її поштою, яку було отримано представником 06.05.2021 року Однак, будь-якої відповіді до теперішнього часу від ФГВФО не надходило.

У зв`язку із вищевикладеним позивач просить визнати припиненими трудові відносини між нею та ПАТ «КСГ БАНК» з 20.05.2021 року у зв`язку зі її звільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпПУ.

Ухвалою від 17.08.2021 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої було вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява позивача, згідно якої вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у її відсутність. Крім того, у вказаній заяві позивач зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , остання 26.01.2015 року була прийнята на роботу до ПАТ «КСГ БАНК», на посаду касира Головного банку відділу готівкового обігу операційного управління.

З квітня 2017 року позивач перебувала у відпустці по пологам та догляду за дитиною до 3 років.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25.04.2017 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта», 06.05.2021 року було прийнято за довіреністю поштове відправлення адресоване ОСОБА_3 , із заявою про звільнення за власним бажанням від ОСОБА_2 .

За змістом статті 22 КЗпП України, будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись за два тижні, працівником було дотримано.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170).

Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просила визнати припиненими трудові правовідносини з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та ПАТ «КСГ БАНК», код ЄДРПОУ - 19364584, у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, з 20.05.2021.

Таким чином, оскільки відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем та ПАТ «КСГ БАНК», суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту, як припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ПАТ «КСГ БАНК» за власним бажанням працівника на підставі статті 38 КЗпП України, з 20.05.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КСГ БАНК» Біла Ірини Володимирівни, ПАТ «КСГ БАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання трудових правовідносин припиненими, про изнання трудових правовідносин припиненими через звільнення за власним бажанням, слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь Державного бюджету України підлягає стягненню в рівних частинах судовий збір у розмірі 908,00 грн., тобто по 302,67 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 280-282, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КСГ БАНК» Біла Ірини Володимирівни, Публічного акціонерного товариства «КСГ БАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання трудових правовідносин припиненими - задовольнити.

Визнати припиненими трудові правовідносини з 20.05.2021 року між ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Публічним акціонерним товариством «КСГ БАНК» (01034, м. Київ, вулиця Прорізна, будинок 6, ), у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «КСГ БАНК» на користь держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) гривні 67 копійок.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КСГ БАНК» Біла Ірини Володимирівни на користь держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) гривні 67 копійок.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) гривні 67 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: