Номер провадження: 22-ц/813/1473/21
Номер справи місцевого суду: 496/2740/19
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом і просив стягувати з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з її навчанням в ОКУ «Білгород-Дністровське медичне училище» у розмірі 1000 грн. щомісяця, і до закінчення нею навчання, тобто до 01.07.2023 року.

Свої вимоги мотивує тим, що він знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу вони мають двох доньок: повнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в ОКУ «Білгород-Дністровське медичне училище» і потребує матеріальної допомоги, а відповідач не надає її в добровільному порядку. Діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні. Вказує на те, що відповідач працює неофіційно, отримує пенсію, аліменти не сплачує, стягнень по виконавчим документам з неї не проводиться, інших неповнолітніх дітей вона не має. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення відповідно до його позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що станом на грудень 2019 року його донька є неповнолітньою, однак вона навчається і потребує витрат на навчання.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 15 березня 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка досягла повноліття та неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Мирненською сільською радою Біляївського району Одеської області 18.10.2004 року (а.с. 5).

Тобто відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується вищевказаним свідоцтвом про народження.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісяця до повноліття ОСОБА_4 тобто до 27.12.2017 року, а потім по 500 грн. до повноліття ОСОБА_3 - до 11.10.2022 року (а.с. 19).

Згідно вказаного рішення станом на теперішній час позивач ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, рішення не скасоване та знаходиться на стадії виконання.

Крім того, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволено частково та збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за вищевказаним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24.10.2011 року і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 32-33).

Відповідно до довідки ОКУ «Білгород-Дністровське медичне училище» № 02-49/314 від 30.08.2019 року ОСОБА_3 дійсно є студенткою Білгород-Дністровського медичного училища, спеціальність: сестринська справа, 1 курсу групи В, термін навчання з 01.09.2019 року по 2023р. (а.с. 48).

Листом № 345 від 06.11.2019 року ОКУ «Білгород-Дністровське медичне училище» надано інформацію про те, що ОСОБА_3 надано місце у гуртожитку, вартість проживання складає 3900 грн. на рік (оплата може здійснюватися посеместрово), відповідно до наказу № 02-46/165-С від 09.09.2019 року «Про призначення академічної стипендії новому набору на І семестр 2019-2020 н.р." вищезазначена студентка отримує академічну стипендію у розмірі 980 грн. (а.с. 81).

Крім того, як вбачається зі свідоцтва про здобуття базової середньої освіти, ОСОБА_3 у 2019 році закінчила Йосипівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області. Наведене свідчить про ту обставину, що дівчинка навчалася у школі в с. Йосипівка, проживала з матір`ю, і фізично не могла проживати в с. Мирне, оскільки села розташовані і різних районах Біляївського району, на значній відстані.

Згідно положень ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років; неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З наведеного вбачається, що аліменти у зв`язку з навчанням можуть бути стягнуті лише на повнолітню дитину.

В той же час, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є неповнолітньою, як на час звернення з позовом до суду, так і на теперішній час.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись із даним позовом до суду позивач просив стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини на навчання в розмірі 1000 грн. При цьому, аліменти на неповнолітню ОСОБА_3 вже стягуються саме з позивача на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21.11.2018 року у розмірі 1000 грн. щомісячно, а відтак до досягнення ОСОБА_3 повноліття позивач від аліментних зобов`язань не звільнений.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що гіпотеза статті 199 Сімейного кодексу України визначає, що лише повнолітні дочка (син), які продовжують навчання, можуть отримувати матеріальну допомогу у зв`язку із навчання. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції, є неповнолітньою, а тому стягнення аліментів на підставі статті 199 СК України відбуватись не може.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 листопада 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 15 березня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк