Справа № 758/9433/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Єрмакової В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 р. ОСОБА_1 (позивач-1) та ОСОБА_2 (позивач-2) звернулись до районного суду з позовом, в якому просили визнати за ними право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що на пропозицію ОСОБА_4 , що був дядьком позивача-2 та двоюрідним дідом позивача-1 та який був зареєстрованим за даною адресою та проживав в квартирі, в зв`язку з погіршенням його стану здоров`я позивачі з 1995 р. постійно проживають у даній квартирі. 11.12.2019 р. ОСОБА_4 надав нотаріальну згоду на реєстрацію місця проживання у даній квартирі позивачу-1, але останній за життя двоюрідного діда не встиг зареєструватись у зв`язку із тривалим зняттям з військового обліку Деснянського РВК у м.Києві та постановкою на військовий облік в Подільському РВК м.Києва. Після постановки на облік у Подільському РВК м.Києва позивач-1 27.07.2020 р. подав заяву про реєстрацію свого місця проживання за даною адресою до Відділу з питань реєстрації місця проживання Подільської РДА у м.Києві, але 27.07.2020 р. йому було відмовлено. Вважають, що на підставі ст.65 ЖК України як особи, що вселились до квартири за згоди її наймача та проживали в ній до смерті останнього, що несли витрати по утриманню квартири, відсутності іншого житла у позивача-1 та продовження проживання в квартирі, набули права користування 3-кімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Провадження відкрито ухвалою від 25.08.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача був поданий відзив, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що за життя наймач спірної квартири не виявив бажання її приватизувати, а тому дана квартира залишається в комунальній власності. Обидва позивача мають зареєстроване місце проживання за іншими адресами в м.Києві, не перебувають на квартирному обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов, отже забезпечені житлом. Вважає, що надані квитанції про сплату комунальних послуг не підтверджують їх понесення позивачами, оскільки там вказано ім`я покійного, а копія особової справи учня на ім`я позивача-1 та його заява про вступ до навчального закладу із зазначенням адреси спірної квартири не підтверджує постійного в ній проживання. Стверджує, що з позовної заяви та додатків до неї не вбачається доказів постійного проживання в спірній квартирі позивача-2.

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позов в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, наведених у позові. Позивач-1 додав, що його місце проживання при отриманні паспорту у 16-річному віці було зареєстровано за адресою батька ( АДРЕСА_3 ), але за даною адресою не жив, оскільки з дитинства проживав у спірній квартирі. Позивач-2 додала, що у спірній квартирі живе з 1988 р., проживаючи там, перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком позивача-1 та має на праві власності 1/4 частину квартири за адресою свої реєстрації ( АДРЕСА_4 ).

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві, додавши, що позивачі підлягають виселенню з вищевказаної квартири, оскільки в них відсутнє право на користування нею.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Встановлено, що спірною є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить до державного житлового фонду, наймачем якої був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про смерть від 09.03.2020 р., виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Києві у віці 70 років.

За своє життя, ОСОБА_4 заявою від 11.12.2019 р., яка посвідчена приватним нотраіусом КМНО Бровченко М.О. за реєстром № 1571), надав згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , і просив зареєструвати місце його проживання за вказаною адресою безстроково.

Згідно даної заяви, вона була підписана в зв`язку із хворобою ОСОБА_4 у Київській міській клінічній лікарні № 8.

27.07.2020 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до Відділу з питань реєстрації місця проживання Подільської РДА у м.Києві про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , додавши вищевказану згоду ОСОБА_4 , але в цей же день в реєстрації місця проживання за вказаною адресою позивачу-1 було відмовлено.

Отже, позивач-1 звернувся за реєстрацією в спірну квартиру на підставі нотаріально посвідченої згоди вже після смерті ОСОБА_4 , який був наймачем даного житлового приміщення.

Позивачі стверджують, що набули права користування спірною квартирою в зв`язку із вселенням до неї за згодою наймача житлового приміщення, тривалим в неї проживанням та оплатою комунальних послуг, відповідач заперечує на таке, зазначаючи про те, що такого право у позивачів не виникло.

Перевіряючи твердження та заперечення сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі статтею 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Отже, за змістом статі 65 ЖК УРСР за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому житловому приміщенні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач-1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання з 17.02.2011 р. за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт громадянина України нового зразку на його ім`я був виданий 06.04.2020 р. Дніпровським РВ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київської області, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Тим самим, позивач-1 має право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою як адресою свого зареєстрованого місця проживання і право користування яким він не позбавлений в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач-2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має зареєстроване місце проживання з 25.09.1979 р. за адресою: АДРЕСА_4 .

Суд ставить під сумнів доводи позивача-2 про те, що станом на 1995 р. ОСОБА_4 потребував допомоги із погіршенням його стану здоров`я і цим було зумовлено вселення позивачів до спірної квартири, оскільки такі твердження не підтверджені жодним доказом, а за своїм віком на той час (виходячи з дати його народження - йому було 46 років) неможливо переконливо про це стверджувати.

При цьому, на той час (і на час розгляду справи), як зазначила позивач-2, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , а тому в силу ст.64 ЖК України позивач-2 не могла бути членом сім`ї наймача квартири - ОСОБА_4 , оскільки були членом сім`ї ОСОБА_6 відповідно як його дружина.

Крім того, позивач-2 в судовому засіданні вказала про те, що їй на праві власності належить на права власності 1/4 частина квартири за адресою свого зареєстрованого місця проживання, а тому її вимоги про визнання права користування квартирою за іншою адресою, що належить до державного житлового фонду, при наявності в користуванні іншого житла, не засновані на законі.

А відтак, позивач-2 має право користування житловим приміщенням за адресою свого зареєстрованого місця проживання, частина якого є її власністю.

Суд не приймає до уваги на підтвердження своїх доводів надані позивачем-2 копії квитанцій про сплату комунальних послуг, оскільки платником за ними вказаний сам ОСОБА_4 .

Позивач-1 до досягнення ним повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в силу закону був членом сім`ї своїх батьків - ОСОБА_6 та позивача-2 ОСОБА_2 , в зв`язку з чим не міг бути членом сім`ї ОСОБА_4 на підставі ст.64 ЖК України до цього часу, а після досягнення повноліття та до часу смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що він був членом сім`ї ОСОБА_4 та вів спільне господарство з наймачем спірної квартири до 09.03.2020 р.

Суд не приймає до уваги надані стороною позивача копії документів з учбової справи позивача-1 із заявою від 12.06.2002 р., де вказана спірна квартира як адреса проживання позивача-1 ОСОБА_1 , оскільки на той період останній був неповнолітнім і був членом сім`ї своїх батьків.

Суд не приймає до уваги надану стороною позивача заяву до Київського професійно-педагогічного коледжу, де вказана спірна квартира як адреса проживання позивача-1 ОСОБА_1 , оскільки вона датована 23.07.2020 р., тобто після смерті ОСОБА_4 , а тому не має правового значення.

Суд не приймає до уваги показання допитаних в судовому засіданні як свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є сусідами з квартир відповідно № № 30 та 27 ) та підтвердили проживання позивачів в спірній квартирі, оскільки вказані свідки підтвердили лише факт проживання позивачів квартирі, а тому їх показання не мають правового значення.

Суд не приймає до уваги надані позивачами копії актів від 04.08.2020 р., підписані сусідами та головою ОСББ «Фрунзе 123», оскільки даними актами підтверджено фактичне проживання позивачів у спірній квартирі без зазначення періоду, що дає підстави стверджувати, що даними актами підтверджено проживання позивачів в квартирі лише на час складання таких актів.

Таким чином, посилання позивачів на те, що вони вселилася у спірну квартиру як член сім`ї наймача ОСОБА_4 , оскільки доглядали за хворим відповідно двоюрідним дідом та дядьком, і внаслідок цього набули право користування вказаною квартирою, є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що в позові необхідно відмовити, оскільки позивачі мають на праві користування інше житло, в якому зареєстровані, то у них не виникає самостійного права користування спірним житлом навіть в разі проживання в даній квартирі, оскільки таке користування спірною квартирою при наявності встановлених судом обставин могло бути лише тимчасовим користуванням квартирою, у якій проживав ОСОБА_4 , до членів сім`ї якого позивачі не належали.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачами при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст.64, 65 ЖК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права користування квартирою АДРЕСА_1 - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач-1 - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Позивач-2 - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - Подільська районна у місті Києві державна адміністрація (місцезнаходження за адресою: 04070, м.Київ, Контрактова площа, 2; ).

Суддя Н. М. Ларіонова