КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2602/2827/12 Головуючий у 1 інстанції: Каліушко Ф.А.
Провадження № 22-ц/824/5475/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Мельника Я.С.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову він посилався на те, що у нього не склалося спільне життя з відповідачкою. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований 20 вересня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 1352.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 107,30 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

28 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2013 року (а.с. 44-55 т. 1).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати вказане рішення суду та закрити провадження в справі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вона не була повідомлена судом про розгляд справи, про наявність заочного рішення суду дізналася лише після смерті чоловіка ОСОБА_2 , коли звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану із заявою про отримання свідоцтва про смерть. Зазначає, що подання позовної заяви про розірвання шлюбу від імені ОСОБА_2 не відповідало його волі. Після ухвалення заочного рішення про розірвання шлюбу вони з чоловіком продовжували разом проживати однією сім`ю, відвідували разом різні заходи, разом відпочивали. Звертає увагу на те, що позовна заява про розірвання шлюбу була підписана не особисто ОСОБА_2 , а його представником по довіреності - ОСОБА_3 . Вона хотіла ознайомитися із звукозаписом судових засідань, але на двох CD дисках, які містяться в матеріалах справи, відсутні технічні записи судового засідання, що підтверджується відповідною довідкою суду.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 1352.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 лютого 2013 року задоволений позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Установивши, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта ОСОБА_1 , що подання позовної заяви про розірвання шлюбу не відповідало волі ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження того, що позов про розірвання шлюбу поданий всупереч волі ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява про розірвання шлюбу була підписана не особисто ОСОБА_2 , а його представником по довіреності - ОСОБА_3 . До позовної заяви ОСОБА_2 було долучено копію довіреності, виданої на ім`я ОСОБА_3 на представництво його інтересів у суді без зазначень щодо обмеження її повноважень (а.с. 5 т. 1).

ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження того, що вказана довіреність на ім`я ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_2 не видавалася, або на підтвердження того, що ОСОБА_3 діяла всупереч його інтересам.

Як вбачається з матеріалів справи, з огляду на предмет спору, суд визнав обов`язковою явку сторін.

Відповідно до журналу судового засідання від 14 лютого 2013 року ОСОБА_2 особисто з`явився в судове засідання 14 лютого 2013 року, в якому підтримав позов та просив його задовольнити (а.с. 25-26 т. 1).

У суду відсутні підстави вважати, що зазначені у журналі судового засідання дані не відповідають дійсності.

14 лютого 2013 року ОСОБА_2 подав до суду власноруч написану заяву, в якій він зазначив, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти прийняття заочного рішення суду (а.с. 24 т. 1).

Апелянт ОСОБА_1 посилається на те, що після розірвання шлюбу сторони разом відвідували різні заходи, відпочивали, допомагали один одному. Проте, такі обставини не можу бути достатньою підставою для того, щоб вважати, що подання даного позову суперечило волі позивача.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що вона не була повідомлена про розгляд справи. Такі посилання не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2013 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Мельник Я.С.