Справа № 461/5384/19 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/3031/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

12 березня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Левика Я.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах Львівського національного університету імені Івана Франка та ректора Львівського національного університету імені Івана Франка Мельника Володимира Петровича про відвід судді Левика Я.А. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівського національного університету імені Івана Франка, ректора Львівського національного університету імені Івана Франка Мельника Володимира Петровича, третя особа: Міністерство освіти та науки України про скасування наказу про відрахування з вищого навчального закладу, -

в с т а н о в и в :

11.03.2020 року через канцелярію суду за вх. №6168 надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах Львівського національного університету імені Івана Франка та ректора Львівського національного університету імені Івана Франка Мельника Володимира Петровича про відвід судді Левика Я.А. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівського національного університету імені Івана Франка, ректора Львівського національного університету імені Івана Франка Мельника Володимира Петровича, третя особа: Міністерство освіти та науки України про скасування наказу про відрахування з вищого навчального закладу.

В заяві заявник проситьвідвести суддю Левика Я.А. від розгляду даної справи та призначити інший склад суду.

Заяву про відвід судді Левика Я.А. заявник обґрунтовує тим, що суддя Левик Я.А. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки, є обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Зазначає, що Левик Я.А. був головуючим суддею у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Галицького суду м. Львова від 09 листопада 2017 року у справі №461/3071/17 та постановою від 17 квітня 2018 року було задоволено апеляційну скаргу, скасовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до Львівського національного університету імені Івана Франка про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку задоволено. При цьому Львівський національний університет імені Івана Франка рішення оскаржив. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу Львівського національного університету імені Івана Франка задовольнив і постановив скасувати постанову Апеляційного суду Львівської області від 17 квітня 2018 року та залишити в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року. Крім того, суддя Левик Я.А. був головуючим суддею у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Лялюка Є.Д. від 9 жовтня 2017 року у справі №461/6102/17. 10 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області постановила рішення Галицького районного суду м. Львова від 9 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_6 до Львівського національного університету імені Івана Франка, третя особа Міністерство освіти і науки України про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії задовольнити. Верховний Суд у відкритті касаційного провадження відмовив у зв`язку з тим, що справа є малозначною. Вважає, що суддя Левик Я.А. є упередженим та необ`єктивним щодо Львівського національного університету імені Івана Франка, адже в обох описаних випадках, які, до того ж, розглядались у незначному проміжку часу, колегія, за його участі, скасувала рішення першої інстанції і постановила винести нове рішення, яким вимоги задовольнити. Вважає, що у проаналізованих випадках суддя був неприхильний до Університету, при тому, що не було підстав для скасування рішень першої інстанції, що підтверджує і рішення касації по справі №461/3071/17, тому присутні і суб`єктивний і об`єктивний критерії.

У відповідності до змісту ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заявленого відводу, вважаю, що підстави для відводусудді Левика Я.А. від розгляду даної справи, зазначені у заяві ОСОБА_1 в інтересах Львівського національного університету імені Івана Франка та ректора Львівського національного університету імені Івана Франка Мельника Володимира Петровича про відвід відповідно до ст.ст. 36, 37 ЦПК України не слід вважати обґрунтованими.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58)».

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у них доводів та враховуючи згадані вимоги закону, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення відводу немає.

Так, підстави відводу зводяться до незгоди заявника з судовими рішеннями судді Левика Я.А. у інших справах та жодних доводів, які б свідчили про певну поведінку вказаного судді, яка б вказувала на упередження чи небезсторонність при розгляді даної справи і, які б можна було перевірити, - не наведено.

Аналогічно жодних доводів чи обставин, які б вказували на те, що суддя Левика Я.А. не забезпечив відсутність сумнівів у його безсторонності при розгляді даної справи, заявником не наведено та таких із матеріалів справи не встановлено.

Зважаючи на вказане заявлений відвід, із наведених у ньому підстав, - не слід вважати обґрунтованим, оскільки зазначені обставини не вказують про необ`єктивність чи упередження судді Левика Я.А.

Жодних інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності чи упередженості судді Левика Я.А. при розгляді справи заявником не наведено та судом не встановлено.

З огляду на вище наведене, вважаю заявлений судді Левику Я.А. відвід необґрунтованим, відтак вирішення питання про відвід слідпередати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 33, 36, 40, 41 ЦПК України, -

у х в а л и в :

відвід, заявлений ОСОБА_1 в інтересах Львівського національного університету імені Івана Франка та ректора Львівського національного університету імені Івана Франка Мельника Володимира Петровича судді Левику Я.А. - визнати необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід судді Левика Я.А. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Я.А. Левик