Справа № 509/2934/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, заяву боржниці ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.11.2019 р., залишеним без змін постановою ВС від 16.12.2020 р. рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 30.08.2018 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2 частину житлового будинку, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0500 га, розташованої у АДРЕСА_1 , усунення перешкод в праві користування та вселення - скасовано в частині відмови у задоволенні позову про виділ в натурі 1/2 частину житлового будинку, усунення перешкод в праві користування та вселення. В цій частині ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2 частину житлового будинку, усунення перешкод в праві користування та вселення задоволено. Виділити ОСОБА_2 в натурі у власність з 29/50 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , позначені у технічному паспорті, складеному 18 вересня 2014 року КП «Овідіопольське РБТІ», які складаються з: а) веранди літ. «а» у складі приміщень «1-1» - «1-3», площею 24,0 кв.м. вартістю 73 690,00 гривень; б) в житловому будинку літ. «А» - коридор «1-4», пощею 4,0 к.м. вартістю 20 084,00 гривень, - житлову кімнату «1-5», площею 9,9 кв.м.м вартістю 49 709,00 гривень; в) гаражу літ. «Б» вартістю 43 646,00 гривень; г) погрібу з шийкою літ. «Д,д» вартістю 27 350,00 гривень; д) ворот «№1» вартістю 6 153,00 гривень; е) хвіртки «№2» вартістю 1 985,00 гривень; ж) огорожі «№4» вартістю 5 059,00 гривень; з) водопроводу «№6» вартістю 1 237,00 гривень; а всього виділити майна на суму 236 795 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму грошової компенсації у розмірі 34 324 грн. Зобов`язано сторони виконати роботи по переплануванню та переобладнанню будинку, які були визначені судовим експертом у Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11/17 від 29 вересня 2017 року. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_2 виділеною частиною будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Вселити ОСОБА_2 у виділену частину будинку за адресою: АДРЕСА_3 . В решті рішення суду залишено без змін.

Вказані постанови набрали законної чинності з моменту прийняття ВС постанови від 16.12.2020 р., яка є остаточною і оскарженню не підлягає (а.с. 100-120).

12.02.2020 р. до Овідіопольського райсуду звернувся представник боржниці ОСОБА_1 з заявою про відстрочення виконання постанови ОАС від 20.11.2019 р. в частині зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_2 виділеною частиною будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та вселення ОСОБА_2 у виділену частину будинку за адресою: АДРЕСА_3 до моменту виконання сторонами п. 3 резолютивної частини постанови ОАС від 20.11.2019 р. щодо зобов`язання сторін по справі виконати роботи по переплануванню та переобладнанню будинку, які були визначені судовим експертом у Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11/17 від 29 вересня 2017 р., але не більше одного року з моменту ухвалення постанови ОАС від 20.11.2019 р., мотивуючи це тим, що примусове виконання рішення суду в цих частинах неможливо без фактичного виділення майна в натурі через його тривале переобладнання, що призведе до порушення прав боржниці ОСОБА_1 , оскільки вселення стягувача ОСОБА_2 у виділену частину вказаного будинку може відбутися до частини будинку, що належить боржниці, вказуючи при цьому, що передчасне виконання вказаної постанови ОАС від 20.11.2019 р. в примусовому порядку потягло сплату боржницею виконавчого збору у сумі 9446 грн. по кожному виконавчому провадженню, на загальну суму 18892 грн., а тому боржниця продовжує нести ризики застосування до неї штрафів, нарахованих державним виконавцем в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання боржниця не з`явилась, про дату, час та місце розгляду її заяви про відстрочення виконання рішення суду повідомлялась належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про вручення судової повістки з викликом до суду, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання чи заяви про слухання засідання за її відсутності суду не надала (а.с. 246 т. 2).

Стягувач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду письмову заяву, в якій просив суд відмовити у задоволенні заяви боржниці ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у зв`язку з її безпідставністю та проханням про слухання справи за його відсутності (а.с. 248 т. 2).

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про відстрочення виконання рішення суду, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до приписів ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує : ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Суд встановив, що після ухвалення постанови ОАС від 20.11.2019 р. по вказаній справі, відповідачкою ОСОБА_1 вона була оскаржена до ВС, тому вказана заява про відстрочення виконання рішення не була вчасно і встановлені строки розглянута судом, враховуючи ухвалу ВС від 10.02.2020 р., якою дану цивільну справу № 509/2934/16 було витребувано судом касаційної інстанції і її повернення до Овідіопольського райсуду Одеської області 25.01.2021 р. (а.с. 131-132 т. 2).

Суд з`ясував, що під час знаходження даної цивільної справи у ВС, боржниця ОСОБА_1 двічі (14.02.2020 р. та у червні 2020 р.) зверталась до суду касаційної інстанції клопотання про зупинення дії постанови ОАС від 20.11.2019 р., мотивуюче це тим, що у справі видані виконавчі листи, які пред`явлені до виконання та постановами органу виконавчої служби від 29.01.2020 р. відкриті виконавчі провадження щодо вселення ОСОБА_2 у виділені йому частку будинку та зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_2 виділеною йому часткою будинку та на її переконання, виконання оскаржуваної постанови суду суттєво ускладнить відновлення її прав у разі задоволення її касаційної скарги, і в чому боржниці ОСОБА_1 було двічі відмовлено ухвалами ВС від 28.04.2020 р. та від 17.06.2020 р. (а.с. 209-210,225-226 т. 2).

У своїх ухвалах від 28.04.2020 р. та від 17.06.2020 р. у відмові боржниці ОСОБА_1 про зупинення дії постанови ОАС від 20.11.2019 р., колегія суддів ВС зазначила, що доводи заявниці щодо наявності ризиків неможливості повороту виконання рішення суду у разі його скасування достатньо необґрунтовані, так як заявницею ОСОБА_1 не зазначено, які саме негативні наслідки можуть настати за наявності таких ризиків. При чому, заявниця просить суд, зупинити дію оскаржуваної постанови апеляційного суду, яка підлягає примусовому виконанню.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує, що постанова Одеського апеляційного суду від 20.11.2019 р., була залишена без змін постановою ВС від 16.12.2020 р. та якими рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 30.08.2018 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2 частину житлового будинку, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0500 га, розташованої у АДРЕСА_1 , усунення перешкод в праві користування та вселення - скасовано в частині відмови у задоволенні позову про виділ в натурі 1/2 частину житлового будинку, усунення перешкод в праві користування та вселення. В цій частині ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2 частину житлового будинку, усунення перешкод в праві користування та вселення задоволено. Виділити ОСОБА_2 в натурі у власність з 29/50 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , позначені у технічному паспорті, складеному 18 вересня 2014 року КП «Овідіопольське РБТІ», які складаються з: а) веранди літ. «а» у складі приміщень «1-1» - «1-3», площею 24,0 кв.м. вартістю 73 690,00 гривень; б) в житловому будинку літ. «А» - коридор «1-4», пощею 4,0 к.м. вартістю 20 084,00 гривень, - житлову кімнату «1-5», площею 9,9 кв.м.м вартістю 49 709,00 гривень; в) гаражу літ. «Б» вартістю 43 646,00 гривень; г) погрібу з шийкою літ. «Д,д» вартістю 27 350,00 гривень; д) ворот «№1» вартістю 6 153,00 гривень; е) хвіртки «№2» вартістю 1 985,00 гривень; ж) огорожі «№4» вартістю 5 059,00 гривень; з) водопроводу «№6» вартістю 1 237,00 гривень; а всього виділити майна на суму 236 795 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму грошової компенсації у розмірі 34 324 грн. Зобов`язано сторони виконати роботи по переплануванню та переобладнанню будинку, які були визначені судовим експертом у Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11/17 від 29 вересня 2017 року. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_2 виділеною частиною будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Вселити ОСОБА_2 у виділену частину будинку за адресою: АДРЕСА_3 . В решті рішення суду залишено без змін.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаної постанови ОАС від 20.11.2019 р., яка підлягає примусовому виконанню - видані виконавчі листи, які пред`явлені до виконання та постановами органу виконавчої служби від 29.01.2020 р. відкриті виконавчі провадження щодо вселення ОСОБА_2 у виділені йому частку будинку та зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_2 виділеною йому часткою будинку.

На думку суду, в даному випадку при виконанні вищевказаної постанови апеляційної інстанції - відсутні будь-які обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а причини, на які посилається боржниця у своїй заяві про відстрочення виконання постанови ОАС від 20.11.2019 р. є надуманими, безпідставними та не підтвердженими будь-якими належними та допустмими доказами, і такі, що направлеі на затягування виконання вказаної постанови апеляційної інстанції, яка була залишена без змін постановою ВС від 16.12.2020 р., враховуючи неприязні стосунки між сторонами (колишнім подружжям), які склалися з приводу спірних правовідносин, а саме перешкоджання боржницею ОСОБА_1 стягувачу ОСОБА_2 у поділі спірного будинку та порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням ступіню вини боржниці у виникненні спору між колишнім подружжям.

Таким чином, на думку суду, не існує жодних реальних і документально підтверджених обставин, які б підтверджували викладені боржницею в своїй заяві причин необхідності відстрочення виконання рішення суду, передбачених ст. 435 ЦПК України, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви боржниці ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суд відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 18.03.2021 року.

Суддя Овідіопольського

районного суду Гандзій Д.М.