Провадження № 4-с/643/62/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 36584840 у справі № 2027/12664/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу 56000 грн., 2189 грн. в рахунок 3% річних, 1288 грн. в рахунок інфляції, 6165 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікової ставки НБУ, 656,43 грн. в рахунок судових витрат, а всього 66299,43 грн. ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 36584840 у справі № 2027/12664/12, відповідно до якої просить суд:

- поновити строк для звернення до суду зі скаргою (у разі його пропуску);

- на час розгляду даної скарги (до моменту набрання відповідним рішенням законної сили) зупинити реалізацію житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 467771, реалізація призначена на 22.03.2021);

- на час розгляду даної скарги (до моменту набрання відповідним рішенням законної сили) зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2013 по справі № 2027/12664/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу 56000.00 грн., 2189.00 грн. в рахунок 3 % річних, 1288.00 грн. в рахунок інфляції, 6165.00 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікованої ставки НБУ, 656.43 грн. в рахунок судових витрат, а всього 66299,43 грн.;

- витребувати у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) докази - належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження АСВП № 36584840 з примусового виконання виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова м. Харкова від 24.01.2013 по справі № 2027/12664/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу 56000.00 грн., 2189.00 грн. в рахунок 3 % річних, 1288.00 грн. в рахунок інфляції, 6165.00 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікованої ставки НБУ, 656.43 грн. в рахунок судових витрат, а всього 66299,43 грн.

- в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» врахувати висновки щодо застосування норм права, які викладені в постановах Верховного Суду (які зазначені вище) та у разі відступлення від вказаних висновків Верховного Суду обґрунтувати таке відступлення від таких позицій чи повідомити причини і підстави їх неврахування.

- надати мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного Заявником у даній скарзі;

- задовольнити у повному обсязі скаргу;

- визнати неправомірними дії виконавця стосовно звернення стягнення на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя та визнати неправомірним Акт опису та арешту майна від 05.12.2013 ВП № 36584840;

- визнати неправомірною бездіяльність виконавця стосовно невинесення в порядку, передбаченому ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про опис та арешт житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати неправомірною бездіяльність виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про звернення стягнення на частку майна боржника у спільному майні (житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ), яким він володіє разом із дружиною.

- визнати неправомірною бездіяльність виконавця стосовно не вжиття заходів (які повинні передувати переданню майна на реалізацію) із звернення до суду з поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано за боржником.

- визнати неправомірними дії виконавця стосовно визначення вартості арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати неправомірним та недійсним Звіт про оцінку майна № 76, яким 05.02.2021 Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначено вартість житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати неправомірними дії виконавця щодо звернення стягнення на єдине житло боржника (будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) у зв`язку із передчасністю та порушенням виконавцем черговості звернення стягнення на майно (встановленої у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»),

- зобов`язати державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) усунути виявлені порушення і поновити порушені права заявника та інших осіб.

- судові витрати (у тому числі витрати Заявника на професійну правничу допомогу) покласти на Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

- надати можливість Заявнику протягом п`яти днів після прийняття рішення за даною скаргою подати до Суду відповідні докази понесення витрат для їх подальшого стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

У скарзі заявник обґрунтовує вищевказані неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця з посиланням на матеріали виконавчого провадження, з якими він частково ознайомився. Виконавче провадження № 36584840 з примусового виконавчого листа з виконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 24.01.2013 року у справі № 2027/12664/12

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи ДВС розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 447 цього Кодексу.

Отже, суд дійшов висновку про можливість відкриття провадження за даною скаргою.

Що стосується клопотання про витребування у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) докази - належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження АСВП № 36584840 з примусового виконання виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова м. Харкова від 24.01.2013 по справі № 2027/12664/12, то зазначене клопотання підлягає задоволенню, з огляду на те, що суду, для належного та всебічного розгляду скарги, необхідно перевірити хід виконавчого провадження та дії державного виконавця на відповідність вимогам Закону України Про виконавче провадження під час примусового виконання рішення суду у справі № 2027/12664/12.

Що стосується клопотань заявника про зупинення реалізації на час розгляду даної скарги (до моменту набрання відповідним рішенням законної сили) житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 467771, реалізація призначена на 22.03.2021), а також зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2013 по справі № 2027/12664/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу 56000.00 грн., 2189.00 грн. в рахунок 3 % річних, 1288.00 грн. в рахунок інфляції, 6165.00 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікованої ставки НБУ, 656.43 грн. в рахунок судових витрат, а всього 66299,43 грн., суд вважає що такі клопотання не підлягають задоволенню з огляде на настпуне.

Відповідно до правової позиції, яка була викладена у Постанові Верховного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 -

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Суди, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення скарги, у порушення вищевказаних положень закону не звернули уваги на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги шляхом зупинення реалізації майна, оскільки відповідно до положень вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Повноваження судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, зокрема повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

У ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна.

Ураховуючи викладене, суди у порушення зазначених положень закону не врахували, що заявлені боржником заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій приватного виконавця, оскільки такі заходи застосовуються судами під час розгляду справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Суди, пославшись на останній абзац пункту 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно з яким судам роз`яснено, що до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження), не звернули уваги на те, що це стосується оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») - недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідна правова позиція також вказана і в Постанові Верховного Суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18 (провадження № 61-38051св18).

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

Разом з тим суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 36584840.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотань про зупинення реалізації на час розгляду даної скарги (до моменту набрання відповідним рішенням законної сили) житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею в будинку 54,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 467771, реалізація призначена на 22.03.2021), а також зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2013 по справі № 2027/12664/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу 56000.00 грн., 2189.00 грн. в рахунок 3 % річних, 1288.00 грн. в рахунок інфляції, 6165.00 грн. в рахунок відсотків відповідно до облікованої ставки НБУ, 656.43 грн. в рахунок судових витрат, а всього 66299,43 грн.

Розгляд скарги призначити на 23 березня 2021 року о 13 год. 00 хв., у приміщенні Московського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є, каб. № 48.

Викликати у судове засідання боржника, стягувача(скаржинка) та державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 36584840.

Державному виконавцю та боржнику запропонувати надати письмові пояснення щодо скарги з посиланням на докази своїх заперечень, у разі їх наявності.

Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Суддя - О.О. Олійник