22-ц/804/687/21
2-3478/11

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 2-3478/11

Номер провадження 22-ц/804/687/21

10 березня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Биліни Т.І., Мальцевої Є.Є.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

заінтересована особа ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Козлова Д.О., повний текст якої складено 21 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі: ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулось до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року у справі № 2-3478/11 позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (надалі: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року в розмірі 78609,01 грн. та судовий збір у сумі 786,09 грн., а всього 79 395,10 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 лютого 2017 року замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Згідно інформації, отриманої заявником зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), виконавчий лист на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 станом на 22 травня 2020 року до відділів державної виконавчої служби Донецької області не надходив та на виконанні не перебуває. Заявник посилався на те, що під час передачі до нього кредитної справи від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» оригінал виконавчого листа правонаступнику не передавався, тому місцезнаходження виконавчого листа № 2-3478/11 встановити не є можливим. Також ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зазначало, що починаючи з 2017 року, після того як заявник набув статусу стягувача, він неодноразово звертався до відділів державної виконавчої служби із запитами, однак відповідь отримав лише 25 травня 2020 року, тому лише на теперішній час має можливість звернутись до суду із такою заявою. Таким чином заявник вважає, що оскільки строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 пропущено заявником з незалежних від нього причин, цей строк може бути поновлено судом.

З урахуванням наведеного, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило видати дублікат виконавчого листа № 2-3478/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу в розмірі 78609,01 грн., судового збору у сумі 786,09 грн., а всього 79395,10 грн., а також визнати поважною причину пропущення строку для пред`явлення даного виконавчого листа до виконання та поновити цей строк.

Короткий зміст судового рішення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2020 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, місцевий суд виходив з того, що наведені ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не можуть вважатися поважними, а тому підстави для поновлення даного строку та видачі дублікату виконавчого листа відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором залишається невиконаним вже більше восьми років. При цьому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вчиняло всі необхідні дії в межах процесуальних строків, а саме: звернулось з заявою про заміну стягувача, неодноразово зверталось до відділів ДВС з запитами про отримання інформації про перебування виконавчого листа на виконанні. Заявник вважає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено з незалежних від стягувача причин.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Заінтересована особа ОСОБА_1 своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

Представник заявника та заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно заяви представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - адвоката Бондар І.П., вона просила справу розглянути без її участі.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року, яке набуло чинності 20 березня 2012 року, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»

заборгованість за кредитним договором № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року в сумі 78609,01 грн. та судовий збір у сумі 786,09 грн., а всього 79 395,10 грн. (а.с 16).

Згідно довідки від 24 листопада 2020 року, виданої Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, матеріали справи № 2-3478/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року були знищені внаслідок закінчення строків їх зберігання (а.с 15).

З відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22 травня 2020 року вбачається, що за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавчий лист на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 до відділів державної виконавчої служби у Донецькій області не надходив та на виконанні на теперішній час не перебуває (а.с 7).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 лютого 2017 року було замінено стягувача за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року, а саме: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» () (а.с 3).

Згідно акту ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 10 листопада 2020 року вбачається, що на підставі укладених 17 червня 2016 року договорів відступлення прав вимоги, укладених між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор банк» та між ПАТ «Вектор банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виконавчий лист № 2-3478/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»

заборгованості в сумі 79 395,10 грн. не передавався (а.с 8).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Згідно підпункту 17.4 пункту 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, заяву про видачу дублікату виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі № 2-711/08 (провадження № 61-21655св18).

Згідно з ч.1, п.1ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року, далі Закон № 606-ХІV,), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі: Закон № 1404-VIII ).

Згідно пункту 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить про те, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Для цього пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплив на час набрання ним чинності.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 522/11429/13-ц (провадження №4-с/522/34/18).

Відповідно до статей 76, 77, 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року набрало законної сили 20 березня 2012 року, отже річний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбачений вимогами ст. 22 Закону № 606-ХІV, сплинув 08 березня 2013 року. Виконавчий лист на виконання даного рішення до виконавчої служби стягувачем не пред`являвся.

При цьому слід зазначити, що банківські установи, які є юридичними особами, зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за виконавчими документами під час їх виконання в органах ДВС, натомість доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, суду не надано.

З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні докази поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для його поновлення, а також видачі дублікату виконавчого листа, оскільки заяву про видачу дублікату виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявник мав можливість вчиняти дії щодо з`ясування стадії виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 тільки після набуття ним статусу стягувача не є слушними, оскільки згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Також не є поважною причиною пропущення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання неодноразові звернення заявника до органів державної виконавчої служби з запитами про наявність виконавчого провадження з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 березня 2012 року по справі № 2-3478/11.

Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив оскаржену ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 12 березня 2021 року.

Суддя: