КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №759/8019/19 Головуючий у 1 інстанції: Коваль О.А.

Провадження №22-ц/824/11272/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

23 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою адвоката Левицького Вадима Андрійовича представника ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця №2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду до з позовом ОСОБА_1 , третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця №2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 76 128 грн, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн, а також судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 28 листопада 2018 року приблизно о 16:00 год сталося залиття її квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності.

Згідно з Актом про залиття комісії ЖЕД-2 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 29 листопада 2018 року залиття сталося з вини відповідача внаслідок самовільного втручання мешканців квартири АДРЕСА_2 у роботу системи трубопроводу холодного водопостачання шляхом заміни металевої труби на поліпропілен, стоякові труби в квартирі замінені до перекриття.

Відповідно до Висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 11 квітня 2019 року розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, становить 76128 грн, вартість послуг експертної установи склала 5 550 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири - 76 128 грн, на відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн, а також судові витрати по справі у розмірі 10 090 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи.

Так, у заподіянні шкоди відсутня її вина, оскільки Акт від 29 листопада 2019 року про залиття не відповідає вимогам чинного законодавства, він складений у її відсутності. Експертний висновок будівельно-технічного дослідження має протиріччя та є неналежним доказом.

Вказує, що обов`язок утримання в належному стані внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання покладено на управителя будинку.

В апеляційній скарзі заперечує проти вірності нарахування матеріальної та моральної шкоди.

Звертає увагу й на те, що витрати на правову допомогу є необґрунтованими, а витрати на проведення експертного дослідження сплачені не позивачем, а її донькою ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 січня 2015 року.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 квітня 2019 року.

Згідно Акту про залиття комісії ЖЕД-2 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 29 листопада 2018 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1 , на системі холодного водопостачання через пошкодження на переході з`єднань між поліпропіленом та металевою трубою, що сталося внаслідок самовільного втручання мешканців квартири АДРЕСА_4 у роботу системи трубопроводу холодного водопостачання шляхом заміни металевої труби на поліпропілен, стоякові труби в квартирі замінено до перекриття.

Згідно Висновку №ED-1702-1-1302.19 будівельно-технічного експертного дослідження від 11 квітня 2019 року розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , станом на момент складання висновку становить 76 128 грн.

Вартість послуг експертної установи складає 5 550 грн., що підтверджується рахунком №ED-1702-1-1302.19 від 22 березня 2019 року та актом приймання-передачі наданих послуг від 19 квітня 2019 року.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність шкоди, заподіяної з вини відповідача.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, власник квартири зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку.

Згідно з п. 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року №572 (зі змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вина відповідача встановлена на підставі Акту від 29 листопада2018 року, складеного комісією у складі: інженера ЖЕД-2, майстра ремонтної дільниці ЖЕД-2, майстра технічної дільниці ЖЕД-2, слюсаря-сантехніка ЖЕД-2, та затвердженого начальником ЖЕД-2.

Відповідач зазначений акт не оскаржувала, доказів на спростування викладених в ньому даних або даних, викладених в експертному висновку, суду першої інстанції не надала.

Клопотань щодо призначення експертизи в суді не заявляла.

Суд першої інстанції вірно встановив, що в акті про залиття встановлено, що залиття сталось 28 листопада 2018 року внаслідок самовільного втручання мешканців квартири АДРЕСА_4 у роботу системи трубопроводу холодного водопостачання шляхом заміни металевої труби на поліпропілен, стоякові труби в квартирі замінені до перекриття.

На підставі даних, викладених в акті, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях відповідача порушення законних прав та інтересів позивача.

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи апелянта щодо відсутності її вини у заподіянні шкоди з підстав невідповідності акту вимогам чинного законодавства.

Зазначений акт не спростований та не оскаржений, тому підстави сумніватись у його правомочності немає.

Щодо заперечень відповідача проти вірності нарахування матеріальної та моральної шкоди, відповідач не надала суду першої інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Також не надала доказів на підтвердження необґрунтованості витрат на правову допомогу.

Встановивши фактичні обставини, суд першої інстанції правильно визначив правову природу цивільних відносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення обставин справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргуадвоката Левицького Вадима Андрійовича представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко