П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021року м. Київ

Справа № 757/57622/20

Провадження: № 22-ц/824/4449/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Іванової І.В., Пікуль А.А.

секретар Гулієв М.Д.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченка Максима В`ячеславовича в інтересах Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року, постановлену під головування судді Писанця В.А.,

у справі за позовом Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

В грудні 2020 року Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ «Приватбанк» звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» (далі- банк) винести наказ про виплату винагороди, а саме:одноразової додаткової премії за підсумками роботи банку в 2020 році, розраховану як середньомісячний дохід співробітників банку у 2020 році.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року у відкритті провадження за позовом Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «Приватбанк» до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Шевченко М.В. в інтересах Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позов пред`явлено на захист трудових прав колективу АТ КБ «Приватбанк». Винагорода у вигляді премії є складовою заробітної плати згідно ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», а на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 ЗКпП України виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання оплати праці працівників, форм і систем оплати праці, розцінок, тарифних сіток, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних виплат. Отже, на його думку, предметом спору є трудові правовідносини між роботодавцем та трудовим колективом банку. Також посилався на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 17.09.2019 року у справі № 904/4107/18.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні адвокат Мисник Н.В. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» заперечувала проти апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи бувповідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за йоговідсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач в обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що протягом 2019-2020 років банк продемонстрував високі показники у своїй роботі, рішенням Наглядової Ради АТ КБ «ПриватБанк», оформленого протоколом № 61/20 від 30.11.2020 була затверджена виплата премії голові та членам правління АТ КБ «ПриватБанк» за підсумками роботи за 2019 рік та перший квартал 2020 року в загальному розмірі 500 000 доларів США голові правління та приблизно стільки ж усім іншим членам правління. Позивач вважає, що вказані обставини є підставою для виплати премії за фінансовими результатами банку у 2020 році усім членам трудового колективу банку згідно ст. 97 КЗпП України. Однак, відповідачем дій щодо видачі наказу про виплату поточної премії усім працівникам АТ КБ «ПриватБанк» вчинено не було. Така бездіяльність відповідача щодо виплати премії співробітникам банку, окрім керівництва, порушує не тільки вимоги статті 97 КЗпП України, а і вимоги статті 43 Конституції України, згідно якої кожен має право на працю та на заробітну плату не нижчу від визначеної законом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вбачав наявність спору між юридичними особами щодо зобов`язання вчинити певні дії, а тому вважав, що розгляд заявлених позовних вимог відповідно до ст. 19 ЦПК України і ст. 4 ГПК України відноситься до компетенції господарського суду.

При перевірці таких висновків суду у контексті доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб`єктним складом.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, до компетенції господарських судів віднесені справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Отже, виходячи з положень наведеної норми, господарському суду підвідомчі корпоративні спори: між учасниками товариства; між учасником та господарським товариством, які мають бути пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства.

Натомість, у даному випадку спір між сторонами не є корпоративним і не належить до компетенції господарських судів.

Колективні трудові спори - це спори між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) та власником чи уповноваженим ним органом, в яких ідеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин і порядок розв`язання яких визначено законом «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Сторонами цього спору є первинна профспілкова організація та роботодавець, а спір виник з приводу виконання власником вимоги первинної профспілкової організації щодо винесення наказу про виплату винагороди, а саме: одноразової додаткової премії за підсумками роботи банку в 2020 році, розрахованої як середньомісячний дохід співробітників банку у 2020 році згідно положень статті 97 КЗпП України, тобто, цей спір є трудовим та віднесений до цивільного судочинства

Аналогічного висновку дійшлаВелика Палата Верховного Суду у постанові від 17.09.2019 року у справі №904/4107/18.

Оскільки між сторонами у даній справі виник трудовий спір, висновок суду першої інстанції щодо розгляду даної справи в порядку господарського судочинства є неправильним.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги Шевченка М.В. в інтересах Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «Приватбанк», та скасування ухвали Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Шевченка Максима В`ячеславовича в інтересах Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І.В. Іванова

А.А. Пікуль