справа № 361/7074/20
провадження № 6/361/65/21
У Х В А Л А

10 березня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про примусове проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника,

установив:

До суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. про примусове проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника.

Подання вмотивовано тим, що у провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження №52697396 з примусового виконання виконавчого листа №753/12747/15, виданого 03.12.2019 р. Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (м. Київ, вул. Артема, буд. 60, , МФО 300131, р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором №02-72/08-А від 22.05.2008 р. в розмірі 41648 доларів США 42 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 906701,74 грн.

Виконавець надіслав на адресу боржника постанову про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Приватним виконавцем було здійснено перевірку майнового стану боржника в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та встановлено, то за боржником відсутнє на праві власності будь-яке зареєстроване нерухоме майно.

Проте, у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач зазначає, що боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб MERSEDES- BENZ GL320 CDI, чорного кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 , зареєстрований ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 21.05.2008 р., свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 . Даний транспортний засіб був переданий боржником у заставу, як забезпечення повернення боргу за кредитним договором №02-72/08-А від 22.05.2008 р.

Вказаний автомобіль знаходиться на за адресою: АДРЕСА_1 , на території приватного господарства, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 05.06.1998 р. Броварським MB ГУ МВС України в Київській області.

Для звернення стягнення на автомобіль було здійснено три виїзди 20 липня 2020 року, 03 вересня 2020 року та 24 вересня 2020 року, однак приватний виконавець не був допущений на територію вказаного вище господарства, про що свідчать відповідні акти від 20.07.2020 р., 03.09.2020 р. та 24.09.2020 р. відповідно.

В судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. та представник стягувача ТОВ «АНСУ» Кононов І.К. подання підтримали, просили про його задоволення.

Дослідивши матеріали подання та копію виконавчого провадження, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, що до якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний, приватний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Судом встановлено, що 20 липня 2020 року, 03 вересня 2020 року та 24 вересня 2020 року приватний виконавець здійснив виїзди до приватного господарства, за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого перебуває автомобіль, здійснив фотофіксацію, що зафіксовано у вказаних вище актах.

Житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , належать на праві приватної власності ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах першій та другій статті 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду. Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

З наданої приватним виконавцем фотофіксації неможливо достовірно встановити, марку та номерний знак автомобіля, а також адресу, за якою знаходиться зафіксований на фотознімку автомобіль, а отже, не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до володіння.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 352, 439 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про примусове проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський