Справа № 758/2773/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання - Карпишиної К. С.,

учасників справи:

представника Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Макеєнко О. Г.,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_1 до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання договору,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з первісним позовом до відповідача ОСОБА_1 у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути 355379,91 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що 13 жовтня 2016 року між сторонами укладено договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва. Відповідно до умов цього договору відповідач повинен сплати пайовий внесок у зв`язку з будівництвом садового будинку у спірній сумі. Попри те, відповідач умови щодо сплати внеску не виконав, а відтак такий необхідно стягнути з урахуванням індексу інфляції. У відповідності до ст. ст. 526, 629, 530, 610, 611 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судових витрат.

Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що відповідно до умов договору загальна площа об`єкта будівництва передбачена у розмірі 1862,18 м. кв. Попри те, відповідно до судового рішення відповідачу надано право здійснювати будівництво спірного будинку загальною площею 300 м. кв., що буде підставою для звільнення від сплати пайової участі в розмірі визначеному договором у відповідності до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Просить у позові відмовити.

ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 13 жовтня 2016 року № 277. В обґрунтування позову покликається на те, що декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва садового будинку та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації який був об`єктом оспорюваного договору, скасовані, оскільки ОСОБА_1 мала право будувати об`єкт загальною площею не більше 300 м. кв. У відповідності до ст. 652, 653 ЦК України просить зустрічний позов задовольнити.

Відповідачем за зустрічним позовом подано до суду відзив на таку. Наводить аргументи про те, що скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації після спливу строку виконання зобов`язання за оспорюваним договором. Щодо настання істотних змін як підстава для розірвання договору, то необхідна наявність одночасно чотирьох умов передбачених ст. 652 ЦК України, які у даній справі відсутні. Просить у зустрічному позові відмовити.

23 лютого 2017 року у справі проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями та головуючим суддею визначено Роман О. А.

03 листопада 2017 року у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи мж суддям та головуючим суддею визначено Васильченко О. В.

28 квітня 2021 року у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями та головуючим суддею визначено Якимець О. І.

20 березня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду.

14 травня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

29 липня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача підтримав первісні позовні вимоги та просить такий задовольнити з підстав викладених у заявах по суті. Заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти первісного позову та просить у такому відмовити. Просить зустрічну позовну заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

13 жовтня 2016 року між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_1 (забудовник) укладено договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 277. Предмет договору сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у зв`язку із будівництвом садового будинку літ «А» загальною площею 1862,50 кв. м. ( в тому числі гараж площею 473,10 кв. м) по лінії 3, діл. 41 (с/т «Більшовик») (кадастровий номер 800000000:91:474:0002) у Подільському районі м. Києва. Розмір пайового внеску 399110,54 грн, який необхідно сплати до 08 листопада 2016 року включно. Сума платежу на момент здійснення забудовником оплати коригується на індекс інфляції з моменту розрахунку пайового внеску до моменту фактичного виконання зобов`язання по його сплаті / п. п. 1.1, 1.3, 3.1, 4.1.1/.

Відповідно до розрахунків обсягу пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста від 10 жовтня 2016 року пайовий внесок за будівництво садового будинку у розмірі 295787,98 грн та за будівництво гаражу у сумі 103322,56 грн /арк. спр. 10, 11/.

Відповідно до довідки Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 15 березня 2017 року надійшли кошти по сплаті пайової участі за період з 13 жовтня 2016 року по 26 листопада 2018 року у розмірі 100000,00 грн /арк. спр. 88/.

Відтак, розмір пайової участі відповідача за умовами оспорюваного договору, який необхідно сплати відповідачу, становить у спірній сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Повертаючись до матеріалів справи суд зазначає, що відповідач, як забудовник уклав договір про пайову участь у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва. Попри те, коштів на рахунки для зарахування коштів пайової участі у розвитку міста Києва від забудовника у повній сумі не надходило, адже будь-яких доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України не подано.

Таким чином, встановленні обставини свідчать про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за оспорюваним договором.

Щодо доводів відповідача про скасування 25 травня 2017 року Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято наказ № 182 про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 22 липня 2016 року № КВ 66 та декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 15 листопада 2016 року № КВ 41, які стосуються об`єкта будівництва, то такі суд оцінює критично, адже такі скасовано через подання відповідачем неправдивих відомостей щодо перевищення розміру поверхневості об`єкта будівництва. Разом із тим, на момент укладення оспорюваного договору та на момент виникнення спірних правовідносин у відповідача був статус забудовника задекларованого об`єкта будівництва, щодо якого сторони погодили сплату пайової участі, наявність чи відсутність таких декларацій не були підставою для укладення оспорюваного договору та перерахуванні замовником коштів пайової участі, яке мало відбутися до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що сторони були вільними та укладення договору відповідало їх волі, а відтак, оскільки відповідач не виконав взяті за оспорюваних договором умов щодо сплати пайової участі у повному розмірі, хоч частину оплати здійснив добровільно, а відтак суд прийшов до висновку про те, що первісний позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача пайовий внесок за договором від 13 жовтня 2016 року № 277 у розмірі 355379,91 грн.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідач звернувся до суду із зустрічної позовної заявою у якій просить розірвати укладений між сторонами договір від 13 жовтня 2016 року № 277 у відповідності до ст. 652 ЦК України через неможливість належного виконання умов такого договору внаслідок зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України договором є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

Підстави для розірвання договору встановлені ст. ст. 651, 652 ЦК України згідно з якими договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною, а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з ч. 4 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Відповідно до правової позиції викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 910/15484/17 зазначено, що законодавець пов`язує можливість розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України. При цьому істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Передбачене законодавством обмеження щодо розірвання договору з ініціативи однієї із сторін за відсутності згоди інших сторін встановлене для забезпечення стабільності і послідовності цивільних правовідносин та реалізації таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність, оскільки сторона не може відмовлятися від виконання умов договору, керуючись лише власним розсудом. Додатковою гарантією в такому випадку є визначення законодавцем сукупності умов, за одночасної наявності яких можливе розірвання договору. При перевірці існування цих умов враховується турботливість і обачність поведінки сторони договору, яка заявляє про його розірвання, і розмір тих втрат, які вона може зазнати через зміну істотних обставин, які передували укладенню договору. Також характерним є те, що ці обставини виникають незалежно від волі заінтересованої сторони і вона не могла їх виникнення ні передбачити, ні відвернути.

Водночас якщо обставини, на які посилається сторона як на підставу розірвання договору, виникли через її умисну недобросовісну поведінку, такі обставини не можуть враховуватися при вирішенні питання про розірвання договірних правовідносин, оскільки вони штучно створені заінтересованою стороною для уникнення від виконання зобов`язань.

Суд повторно відмічає, що між 13 жовтня 2016 року Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_1 (забудовник) укладено договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 277. Предмет договору сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у зв`язку із будівництвом садового будинку літ «А» загальною площею 1862,50 кв. м. ( в тому числі гараж площею 473,10 кв. м) по лінії 3, діл. 41 (с/т «Більшовик») (кадастровий номер 800000000:91:474:0002) у Подільському районі м. Києва.

Суд установив, 25 травня 2017 року Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято наказ № 182 про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 22 липня 2016 року за № КВ 66 «Будівництво садового будинку по лінії 3, діл. 41 (с/т «Більшовик») та декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 15 листопада 2016 року № КВ 41 «Будівництво садового будинку по лінії 3, діл. 41 (с/т «Більшовик»). Дані обставини встановлено із даного наказу /арк. спр. 114/. Такий наказ оспорювався ОСОБА_1 у судовому порядку до Окружного адміністративного суду міста Києва, справа № 826/8108/17, однак у позові було відмовлено рішенням суду від 20 лютого 2018 року, яке залишено без змін постановою апеляційної інстанції від 31 травня 2018 рок /арк. спр. 133-138/.

Також позивач ОСОБА_1 наводить доводи про те, що її судовим рішенням зобов`язано привести оспорюваний об`єкт будівництва до належної поверхневості (не більше 4 поверхів) за наявності яких відсутні підстави для пайової участі у розвитку інфраструктури міста.

Відповідно до містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 , об`єкт будівництва - будівництво садового будинку, замовник ОСОБА_1 , загальна площа садового будинку 1862,18 м. кв., поверхневість 4 поверхи /арк. спр. 52-57/.

25 травня 2020 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва задоволено позов заступника прокурора міста Києва в інтересах Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 та зобов`язано останню за власний рахунок провести відповідно до вимог містобудівної документації збудованих на земельних ділянках садового будинку літ «А» загальною площею 1862,50 кв. м. (в тому числі гараж площею 473,10 кв. м) по лінії 3, діл. 41 (с/т «Більшовик») (кадастровий номер 800000000:91:474:0002, 800000000:91:474:0003), встановлених із перевищенням встановленої поверхневості, а саме житлово-офісні будинки 5-ти та 8-ми поверхами, шляхом їх приведення до поверхневості, передбаченої для садибної забудови (не більше 4 поверхів). 28 вересня 2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції залишено без змін /арк. спр. 148-159/.

Рішення суду від 25 травня 2020 року перебуває на стадії примусового виконання, що підтверджено поставною про відкриття виконавчого провадження від 27 листопада2020 року /арк. спр. 145/.

Повертаючись до матеріалів справи суд відмічає, що дійсно сторони у справі в момент укладення спірного договору не могли передбачити, що настануть ті обставини, які встановлені судом вище, при цьому зміна обставин була зумовлена причинами, які позивач міг передбачити та усунути. Дані обставини стосуються наявності п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 652 ЦК України.

Щодо умови передбаченої п. 3 ч. 4 ст. 652 ЦК України суд зазначає, що ті загальні обставини, скасування декларацій, відсутність сплати пайового внеску за будівництво об`єкта до 300 м. кв., на які посилається позивач у зустрічній позовній заяві, не доводять, що виконання оспорюваного договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пункт 4 ч. 4 ст. 652 ЦК України визначає однією з необхідних умов, за наявності якої можливе розірвання договору за рішенням суду - те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В ході виконання договору можуть відбуватися такі зміни зовнішніх обставин, що істотно впливають на інтереси сторін і не могли бути передбачені сторонами при укладенні договору навіть при всій необхідній завбачливості з їх боку; розірвання договору у зв`язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов`язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін.

Істотна зміна обставин не тягне неможливості виконання, така можливість зберігається, але таке виконання стає вкрай невигідним для однієї із сторін і порушує її інтереси.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, приведення об`єкта будівництва до належної поверхневості (не більше 4 поверхи) не є істотною зміною обставин, яка дає право на зміну умов договору за рішенням суду в розумінні ст. 652 ЦК України, оскільки відсутня одночасна наявність умов, передбачених частиною 2 цієї статті.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості ним виконання свого зобов`язання зі сплати пайових коштів у повному обсязі за договором від 13 жовтня 2016 року № 277.

Покликання позивача на необхідності застосування до спірних правовідносин п. 4.2 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15 листопада 2016 року № 411/1415 до пайової участі не залучаються замовники у разі нового будівництва та/або реконструкції та території міста Києва: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 м. кв., господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянок, суд оцінює критично, адже будь-яких даних які б свідчили про необхідність приведення оспорюваного об`єкта будівництва до 300 м. кв., судом не встановлено. Приведення такого об`єкта необхідне у відповідності до вимог поверхневості (не більше 4 поверхів). які можуть бути більше 300 м. кв. (виходячи з аналізу пункту 4.2 Порядку) та така площа, понад 300 м. кв., а саме 1862,18 м. кв. була задекларована позивачем у містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки та в оспорюваному догові вказано 1862,50 м. кв /арк. спр. 52-57/.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, під час розгляду справи судом останній не встановив законних підстав для розірвання договору від 13 жовтня 2016 року № 277 у відповідності до ч. 2 ст. 652 ЦК України, адже позивачем цього не доведено у відповідності до вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України, а тому у зустрічному позові необхідно відмовити.

Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для правильного вирішення спору, суд не встановив.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом необхідно стягнути судовий збір у сумі 5330,69 грн. Судові витрати понесені позивачем за зустрічним позовом - покласти на останнього.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 355 379 (триста п`ятдесят п`ять тисяч триста сімдесят дев`ять) грн 91 копійку за договором № 277 від 13.10.2016.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) судовий збір у розмірі 5 330,69 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач (за первісним позовом)/відповідач (за зустрічним позовом) - Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження - 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок № 36, );

відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець