15.03.2021 Справа № 756/8140/19
Справа пр. № 2/756/475/21
ун. № 756/8140/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Андрейчука Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Колесник А.В.,
учасники справи:
представник позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, -
У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (до зміни прізвища ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 (до зміни прізвища ОСОБА_6 ), про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками цього житлового приміщення є відповідач у справі ОСОБА_3 та треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6.
ОСОБА_1 стверджувала, що у квартирі АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_3 , який чинить їй перешкоди у користуванні цим житлом, зокрема не надає доступу до нього, не надає можливості зробити дублікат ключів від вхідних дверей.
Позивач зазначила, що вона зверталась до відповідача з вимогою надати їй ключі від вхідних дверей до квартири, проте він не впускає її до житла. Звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів щодо чинення ОСОБА_3 перешкод позивачеві у користуванні квартирою виявились безрезультатними.
З цих підстав ОСОБА_1 просила суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача надати ключі від квартири та забезпечити безперешкодний доступ до неї.
Відповідач відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не подав.
Треті особи пояснення щодо позову ОСОБА_1 до суду не подали.
У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача та її представника суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Треті особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не подали.
Представник третьої особи ОСОБА_6 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте її неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши вступні слова позивача та її представника, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку.
Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.
На підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 23 грудня 1997 року набули шляхом приватизації право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Кожному з співвласників належить 1/5 частина указаної квартири (а. с. 24, 25).
Отже, позивач є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в ст. 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.
Ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Нормою ч. 1 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до змісту ч. 4 цієї статті, якщо порядок володіння та користування спільним майном відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності визначений рішенням суду, він є обов`язковим і для особи, яка згодом придбає у праві спільної часткової власності на це майно.
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч. 1 ст. 383 ЦК України).
На сьогодні позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості використовувати належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 , оскільки її батько ОСОБА_3 не впускає в квартиру, не надає ключів до вхідних дверей квартири чи можливості зробити їх дублікат. Ці обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10
05 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з вимогою надати їй доступ до квартири, співвласником якої вона є, однак це звернення позивача ОСОБА_3 проігнорував (а. с. 27).
06 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з приводу того, що ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні нею квартирою АДРЕСА_1 . Проте, як пояснила позивач, жодних заходів реагування органом Національної поліції вжито не було (а. с. 28-29).
Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення. Цей спосіб захисту може знаходити свій прояв у вимогах про усунення перешкод у здійсненні права спільної власності між співвласниками (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 545/3728/16-ц).
Відповідно до ст. 141 суд присуджує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) не чинити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) перешкоди у користуванні нею належною їй на праві власності частиною квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) надати ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) комплект ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 для виготовлення їх дубліката.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 15 березня 2021 року