Справа № 504/487/20
Провадження № 2/504/769/21

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
17.03.2021 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря Мельникової В.М., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, позовну заяву адвоката Савицької Оксани Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , про відшкодування матеріальних збитків, моральної шкоди, -
Заявниця звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки у сумі 131 513,35 грн., а також моральну шкоду у сумі 140000,00 грн., судові витрати.
Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі.
У підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, відмовився від отримання судової повістки.
Представник позивача просив закрити підготовче засідання, просив справу призначити до судового розгляду.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.06.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання 05.11.2020 року, 17.03.2021 року відповідач не з`явився, сповіщався судом про дату, час та місце судового засідання, відмовився від отримання судових повісток.
Адвокат Савицька О.М. подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.03.2021 року справу призначено до розгляду в заочному порядку.
Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного:
Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 20.03.2006 року належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , яка розташована на третьому поверсі будинку.
Власником квартири АДРЕСА_2 в цьому самому будинку є ОСОБА_2 , що доведено змістом інформаційної довідки 198965351 від 04.02.2020 року.
28.12.2019 року у належній позивачці квартирі сталося залиття, а саме, протікання води з верхнього поверху по всі площі квартири. Пошкоджено оздоблення стелі, підлоги та стін. Місцями вийшла з ладу електропроводка. Частково постраждали меблі.
Відповідно до акту залиття, який складений ОСББ «Калина-07», причиною залиття є незадовільне технічне обслуговування та механічне втручання до системи водопостачання, що є власністю мешканців квартири АДРЕСА_3 , зірвано різьбове з`єднання трійника , що поділяє подачу води на змішувач та водонагрівач. Причиною протікання та накопичення води на підлозі стала неналежна експлуатація, несвоєчасне усунення пошкоджень та недотримання Правил користування приміщеннями житлових будинків власником квартири АДРЕСА_3 .
10.01.2020 року у належній позивачці квартирі сталося залиття, а саме, протікання води з верхнього поверху по всі площі квартири. Пошкоджено оздоблення стелі в ванній кімнаті. Місцями вийшла з ладу електропроводка. Частково постраждали меблі.
Відповідно до акту залиття, який складений ОСББ «Калина-07», причиною залиття є механічне втручання до системи водопостачання, що є власністю мешканців квартири АДРЕСА_3 , намагання зливання води з водонагрівача в обхід системи, шляхом демонтажу його запірних кранів. Причиною протікання та накопичення води на підлозі і залиття квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 стало недотримання Правил користування приміщеннями житлових будинків власником квартири АДРЕСА_3 .
Позивачем укладено з ТОВ «СК «Витатех» договір № 2020/6 від 31.01.2020 року на ремонт приміщень квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.2.1 Договору вартість робіт і матеріалів становить 131 513,35 грн.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду.
При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується двома актами залиття від 28.12.2019 року та від 10.01.2020 року, затвердженого комісією ОСББ «Калина-07».
Зазначені акти суд вважає належними і допустимими доказами.
Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Вину у завданні шкоди позивачу відповідачем не спростовано.
Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.
Таким чином, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов до висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.
Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
За правилами передбаченими ст. ст. 16, 23 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, приниженні честі, гідності та ділової репутації.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач вказує, що залиття належної їй квартири сталося двічі, у короткий проміжок часу, в період святкових днів, що потягло до істотного ускладнення святкування Нового року, позивачка була вимушена займатись усуненням наслідків залиття квартири, а не відвідувати родичів, близьких та друзів. Вона зазнала істотної психологічної травми, істотних душевних страждань та переживань.
Разом із тим, суд все ж таки вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 140000 грн. істотно завищений.
В решті вимог слід відмовити.
Позивачем відповідно до квитанції № ПН 2181 від 19.02.2020 року сплачено судовий збір в сумі 3417,20 грн.
Судовий збір розподіляється пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Загальна сума майнових вимог позову становила 271513,35 грн.
Судовий збір з цієї суми має вираховуватись відповідно до правила підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (вимоги майнового характеру), тобто, в даному випадку 1% від ціни позову, але не менше ніж 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, судовий збір становить 2715,13 грн.
Позивач оплатив надлишкову суму судового збору 3417,20-2715,13 грн.=702,07 грн.
Сума судового збору в розмірі 702,07 грн. підлягає поверненню з Державного бюджету на користь позивача.
Сума позовних вимог, які задоволені судом становить 53,96 % від заявленої первинної суми позову.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору 1465,08 грн. (53,96% від суми 2715,13 грн.)
Решта судового збору відноситься на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13, 16, 22, 23, 319,1166 ЦК України, пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов адвоката Савицької Оксани Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальних збитків пов`язаних із залиттям квартири суму 131513,35 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат зі сплати судового збору 1465,08 грн.
Повернути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір в сумі 702,07 грн.
Решту судового збору (пропорційно незадоволеним позовним вимогам) віднести на рахунок ОСОБА_1 .
В задоволенні решти позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заява про перегляд заочного рішення подається у письмовій формі до Комінтернівського районного суду Одеської області.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом 30 днів від дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Суддя В.К. Барвенко