Справа № 657/1369/20

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2021 року Каланчацький районний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Ковальчук О.В.,
за участю секретаря Шахової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 23 555,97 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн..
Ухвалою судді від 28.09.2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представником відповідача адвокатом Кушніренко Сергієм Володимировичем подано клопотання про застосування строків позовної давності, в зв`язку з чим, просив відмовити в задоволені позовних вимог Банку. Клопотання мотивовано тим, що Банк звернувся до суду зі сплином строку позовної давності, оскільки строк дії картки закінчився 30 червня 2017 року, а Банк звернувся до суду лише в вересні 2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Банком було виконані належним чином зобов`язання за укладеним договором, встановлено кредитування у розмірі 12 459 грн. для споживчих потреб з відсотковою ставкою 24% річних.
Отримання кредитних коштів та користування ними відповідно до умов укладеного кредитного договору представником відповідача не оспорюється.
Відповідач не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку позивача станом на 01 вересня 2020 року становить 23 555,97 грн., яка складається з наступного: 11 584,45 грн. загальна сума основної заборгованості; 5 910,94 грн. загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 1 706,23 грн. загальна сума нарахованої пені; 1 633, 41 грн. сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 1 287,36 грн. сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 900,73 грн. розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 532,85 грн. розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.
Відповідно до ч.1ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим і тягне за собою встановлену законом відповідальність.
Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про застосування строку позовної давності у справі.
Як передбачено умовами укладеного сторонами кредитного договору, строк дії кредиту був встановлений на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки.
Як вбачається з матеріалів справи, платіжна картка була видана Банком 24 вересня 2013 року, зі строком дії до 30 червня 2017 року.
Відомостей про перевипуск платіжної картки позивачем не зазначено.
Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Окрім цього, ч.1 ст.259 зазначеного Кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Оскільки судом не встановлено факту укладення сторонами договору про збільшення позовної давності, суд вважає, що до спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність у 3 роки.
Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно дост.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1 та 5ст.261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, що відповідає строку дії картки, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повернення кредиту, тобто строку дії картки (ст.261 ЦК України). При цьому суд враховує правовий висновок викладений у Постанові ВСУ від 17.09.2014р. № 6-95цс14.
Як вбачається з матеріалів справи, із даним позовом позивач звернувся в вересні 2020 року.
Відповідачу згідно умов укладеного кредитного договору було 24 вересня 2013 року відкрито та видано платіжну картку зі строком дії до 30 червня 2017 року.
Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом, оскільки строк позовної давності щодо його вимог закінчився 30 червня 2020 року, у зв`язку з чим у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 11 584,45 грн. загальної суми основної заборгованості; 5 910,94 грн. загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 1 706,23 грн. загальної суми нарахованої пені позивачу слід відмовити в зв`язку зі сплином строку позовної давності.
Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує правову позицію, що викладена у п.91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, відповідно до якої, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
На підставі викладеного, зважаючи, що ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язань за кредитним договором, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 1 633, 41 грн. суму витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 1 287,36 грн. суму витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 900,73 грн. розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 532,85 грн. розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині, оскільки позивач не позбавлений права на отримання виплат передбачених ст. 625 ЦК України, внаслідок не належного виконання зобов`язань, отримання яких має право за весь період прострочення.
Відповідно ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 113,72 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 626, 638, 1049, 1054 ЦК, ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263, 264,265, 268, 280, 282, 284, 280-285 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 4 354,35 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 113,72 грн..
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 .
Суддя: Ковальчук О. В.