Справа № 431/4841/20
Провадження 2/431/148/21
11 березня 2021 року м. Старобільськ
Старобільський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді Колядова В.Ю.,
за участю секретаря Петренко К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
При цьому відповідач підтверджував свої повноваження, як стягувача, правонаступництвом за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року та договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами 340/К від 23.03.2108 року, незважаючи, що згідно Постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» сторона кредитного договору перебуває у стані припинення з 08.10.2015 року. Запис про припинення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в результаті ліквідації підтверджується відкритими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як наслідок Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» не могло вчинити дані правочини. Відповідно з дати відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку розпочато перебіг строку пред`явлення вимоги до боржників банку.
В дійсності такий документ, як кредитний договір № 002-121-59-0181113 від 08.11.2013 року, не існує. Фактично виконавчий напис вчинено на документі під назвою заява № 002-121-59-0181113 від 08.11.2013 року, яка містить пропозицію заявника до ПАТ «Дельта Банк» щодо укладання договору і при цьому взагалі не визначає суттєвих та обов`язкових умов кредитного договору, що визначені § 2 Глави 71 Цивільного кодексу України таких як строк дії договору, порядку повернення кредиту, процентної ставки тощо. Ця заява не є нотаріально посвідченою у якості угоди.
У зв`язку з викладеним відповідач, під час звернення для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, не довів свого права на стягнення з позивача грошових сум, а подані ним документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Кабінет Міністрів України зобов`язано опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Таким чином, відповідач, як стягувач, повинен був подати для одержання виконавчого напису, а приватний нотаріус перевірити оригінал нотаріально посвідченої угоди, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Також, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням встановленої законом умови щодо строку пред`явлення вимоги, а саме з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у наданій заяві просила суд розглянути справу без її участі та без участі її представника адвоката Солонини М.М., позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Аланд» в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов також не надходило.
В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
11.03.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно вимог ст. ст. 77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачам, за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за даним виконавчим написом.
Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 840,80 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачеві відповідно до ст. 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суду Луганської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.Ю. Колядов