Справа № 465/7206/18 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/3686/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
Провадження № 22-ц/811/3348/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів:Ванівського О.М., Мельничук О.Я.,

при секретарі: Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2020 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2020 року у справі за позовом позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, Львівської міської ради, ОСББ "Кондукторська, 48", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про знесення об`єкта самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про знесення об`єкта самочинного будівництва.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що вони є власниками квартир АДРЕСА_1 та №1 відповідно на АДРЕСА_2 , а також співвласниками земельної ділянки площею 0,0608 га, яка розташована у АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Жилий будинок по АДРЕСА_3 є власністю відповідача та знаходиться навпроти їхнього будинку по АДРЕСА_2 . Спори щодо законності будівництва жилого багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 вже розглядались судами. 19 червня 2015 року Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради було видано ОСОБА_3 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_3 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з підвальним поверхом і підземним гаражем на АДРЕСА_3 зі знесенням існуючого будинку. У п.10 вказаних містобудівних умов та обмежень, в графі «Поверховість» зазначено: «4 з мансардою та підвалом і підземним гаражем». Керуючись вихідними даними, що містились у містобудівних умовах та обмеженнях, проектувальником ТзОВ «Капітель К» було виготовлено проектну документацію «будівництво багатоквартирного 4-ох поверхового житлового будинку з підвальним поверхом і підземним гаражем, мансардою та демонтажем існуючого будинку на АДРЕСА_3 ». 17 вересня 2015 року Департаментом ДАБІ у Львівській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт. В подальшому, рішенням головного інспектора будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Львівській області №27/04-1-Д від 27 квітня 2016 року було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт у зв`язку з відхиленням від проекту, однак незважаючи на скасування декларації, ОСОБА_3 добудував будинок без прийняття його в експлуатацію, внаслідок чого було здійснено самочинне будівництво 8-ми квартирного будинку, який не відповідає будівельним нормам та порушує права інших осіб, а також не відповідає вимогам садибної забудови, зокрема багатоквартирний житловий будинок побудований на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказана ділянка не може використовуватись під багатоквартирну забудову, адже, відповідно до класифікації видів цільового призначення земельних ділянок, на такій не можна будувати багатоквартирний житловий будинок. Крім того, відповідачем порушено і вимоги містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, оскільки після скасування реєстрації декларації повторно не подавав декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Для з`ясування обставин будівництва спірного будинку вони звертались до Інспекції ДАБК у м.Львові та листом ДАБК у м.Львові від 07.02.2018 року №0006-645 їх було повідомлено про незаконність будівництва житлового будинку по АДРЕСА_3 . Позивачі зазначають, що самочинне будівництво перешкоджає їм повноцінно користуватись їхньою власністю, оскільки таке будівництво загрожує її пошкодженням та руйнації їх будинку внаслідок обмеження доступу сонячного світла до нього, створення загроз у випадку пожежі чи іншого пошкодження будинку. Просять зобов`язати ОСОБА_3 знести об`єкт самочинного будівництва - багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскаржуваним рішення у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, Львівської міської ради, ОСББ "Кондукторська, 48", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про знесення об`єкта самочинного будівництва - відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вважають оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначають, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі факт самочинного будівництва не є підставою для захисту прав позивачів без доведення порушення таких прав. Таким чином, визнавши, що спірне будівництво є самочинним, суд не застосував способів захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, державних та суспільних інтересів у спосіб, визначений законом. Так, у даній справі брали участь треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні позивача) - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові та Львівська міська рада, які у судовому засіданні позов підтримали, просили такий задовольнити, що свідчить про те, що у такій наявний суспільний інтерес, який порушений відповідачем у спосіб проведення самочинного будівництва. В оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 року, залишеної без змін постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 року, у справі №813/2098/16 визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 16.06.2016 року в частині зобов`язання ОСОБА_3 виконати умови припису Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № 16- 656/16/1 від 27.04.2016року. Однак, суд першої інстанції не врахував, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 року у справі №813/2098/16 ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні інших вимог про скасування наказу № 27/04-1 -Д та рішення № 27/04- 1-Д від 27.04.2016 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з підвальним поверхом і підземним гаражем АДРЕСА_3 , зі знесенням існуючого будинку у м. Львові» № ЛВ 61 від 17.09.2015 року; скасування припису № 16-656/16/2 від 27.04.2016 року про зупинення будівельних робіт по АДРЕСА_3 ; скасування рішення Департаменту ДАБІ у Львівській області від 15.06.2016 року «Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво громадянином ОСОБА_3 багатоквартирного житлового будинку з підвальним поверхом і підземним гаражем на АДРЕСА_3 зі знесенням існуючого будинку у м. Львові від 19.06.2015 року №31». Поза увагою суду залишилося те, що у справі №813/2098/16 судом встановлено, що вихідні дані, зокрема містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_3 № 31 від 19.06.2015 року не відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. При вирішенні спору судом застосовано судову практики Верховного Суду, зокрема, правові позиції, висловлені в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-І80цс14 та постанові Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №363/3541/19, однак не враховано, наявності у даній справі порушення суспільного інтересу, прав і свобод мешканців будинку.

Просять рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Оскаржуваним додатковим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь третьої особи ОСОБА_4 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вважають оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначають, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу третьої особи ОСОБА_4 було визначено на підставі Акту №1 про надані послуги згідно Договору №5/2020 про наданий професійної правничої допомоги від 19.02.2020 року, в якому містилася Таблиця 1, де зазначено вид послуги, вартість послуги та одиниця виміру, вид наданої послуги, кількість одиниць наданої послуги, сума до оплати, які третя особа мала б в подальшому сплатити адвокату Огороднику О.І. У даному акті зазначено про участь представника в судових засіданнях, які відбулись 20.02.2020, 27.05.2020, 02.07.2020, 10.09.2020, 29.09.2020 - по 1 годині в кожному засіданні. Однак, судові засідання, які відбулись 20.02.2020, 27.05.2020, 02.07.2020, 10.09.2020 не тривали ту кількість годин, яка відображена в акті, а тривали менше 1 години, що підтверджується журналами судових засідань на вказані дати.

Таким чином, за відсутності у справі розрахунку детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та затраченого ним часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, що є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи, що третя особа ОСОБА_4 не подала разом зі своїми поясненнями у справі від 25.05.2020 попередній орієнтовний розмір судових витрат, які вона понесла або планує понести у зв`язку з розглядом судової справи, суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для стягненні витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі. Крім того, суд не обгрунтував співмірність розміру витрат третьої особи у справі на професійну правничу допомогу встановленими ЦПК України критеріями.

Просять додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_2 , а також представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_16 , представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові - Заяць Б.Р. скарги підтримали з підстав, наведених у них, просили скарги задоволити.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_17 проти скарг заперечили, просили у задоволенні скарг відмовити.

Представник ОСББ "Кондукторська, 48" Вівчарівський В.П. проти скарг заперечив, просив у задоволенні скарг відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга на рішення суду не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга на додаткове рішення підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України припинення дії, яка порушує право, а також відновлення становища, яке існувало до порушення, визначено одними із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55 та 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Відповідно до положень стаття 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми та з системного аналізу положень ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).

Судом вставлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №58380798 від 28.04.2016, ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до свідоцтва про право власності від 30 липня 2012 року, виданої відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_5 . Сарай площею 5,4 кв.м., що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав за №36849484 від 20.12.2012 року.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №804706 від 03.06.2009 року, співвласниками земельної ділянки площею 0,0608 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, є крім інших і позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові №0006-2237 від 26.06.2018 щодо перевірки законності будівництва на АДРЕСА_3 , згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором проведено реєстрацію права власності об`єктів нерухомого майна, які знаходяться в будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові №0006-465 від 07.02.2018 року, за результатами проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва по АДРЕСА_3 складено акт перевірки, в якому встановлено, що відповідно до плану зонування Франківського району м.Львова земельна ділянка по АДРЕСА_3 знаходиться в зоні за видами забудови Ж-1 (зона садибної забудови). Проте по факту будується 5 ) поверховий житловий будинок (в тому числі мансардний поверх). Також встановлено, що проектною організацією ТОВ «Капітель-К» замовнику передано проектну документацію для виконання будівельних робіт, розроблену з порушенням вимог містобудівної документації. 27.04.2016 року головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області прийнято рішення №27/04-1Д про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з підвальним поверхом і підземним гаражем на АДРЕСА_3 зі знесенням існуючого будинку у м.Львові» №ЛВ 61 від 17.09.2015. На підставі вказаного рішення Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області винесено наказ №27/04-1-Д від 27.04.2016 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЛВ 61 від 17.09.2015.

27.04.2016 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області винесено приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт. 13.06.2016 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Зокрема, перевіркою встановлено, що суб`єктом містобудування не виконано вимог приписів №16-656/16/1 та №16-656/16/2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області. Також зазначено, що станом на час надання відповіді, в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутні відомості щодо наявності дозвільних документів по вул.Кондукторська, 48 у м.Львові. Згідно Плану зонування території м.Львова, Франківський район поз. Ж-1, земельна ділянка по АДРЕСА_3 , відноситься до зони садибної житлової забудови в межах зони регулювання забудови окремо стоячих житлових будинків садибного типу і блокованих житлових будинків поверховістю не вище 3-х поверхів з земельними ділянками, з мінімально дозволеним набором послуг місцевого значення та допустимих видів забудови та іншого використання земельних ділянок -багатоквартирні житлові будинки до 4-х поверхів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 у справі №813/2098/16 визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 16.06.2016 року в частині зобов`язання ОСОБА_3 виконати умови припису Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № 16-656/16/1 від 27.04.2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Крім того, позивачі не довели належними доказами, що будівництвом спірного будинку порушено їх права, як власників квартир будинку АДРЕСА_2 , зокрема, що таке будівництво загрожує пошкодженням та руйнації будинку внаслідок обмеження доступу сонячного світла до нього, створення загроз у випадку пожежі, пересторогою в майбутньому обвалу, вибуху.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позицій Великої Палати Верховгого Суду, висловленій в постанові від 30 травня 2018 року у справі №367/2271/15-ц (провадження № 14-146цсІ8), у якій зроблено висновок, що суди повинні з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чим порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що квартири в будинку, який просять знести позивачі, належать на праві власності третім особам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які позивачами не залучені до участі в справі в якості відповідачів, хоча результати розгляду справи безпосередньо впливають на їх права та обов`язки.

З наведених мотивів, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Разом з тим, додаткове рішення суду в частині розміру витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з позивачів в користь третьої особи, слід змінити, стягнути з позивачів в користь третьої особи 10 000 грн витрат на правничу допомогу, по 5000 грн. з кожного, оскільки зазначений адвокатом розмір витрат не в повній мірі відповідає обсягу наданих послуг, затраченого адвокатом часу, складності справи, а також включає в себе гонорар успіху за досягнення позитивного результату прийняття судом першої інстанції рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст 367, 368, 374, 375, п.п.1-4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2020 рокузалишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2020 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2020 року задоволити частково.

Додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу по 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 березня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.