Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

20 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник АО.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на її користь 44 545, 00 гр. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та 50 000, 00 гр. моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07 травня 2001 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д.

У 2016 році вперше виявила ознаки залиття на стінах та стелях ванної кімнати та кухні.

З 2016 року комісією неодноразово проводилося обстеження її квартири з метою виявлення причини залиття.

Згідно з актами комісії, залиття її квартири відбувається внаслідок того, що відповідачем, який є власником квартири № 87 , що розташована поверхом вище, встановлено сантехнічне обладнання з порушенням будівельних норм.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханнями усунути причину залиття, проте останній не звертає уваги на її звернення.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» ЖЕД № 905 вручено відповідачу листи- попередження: 25 травня 2021 року, 23 листопада 2020 року, 03 березня 2020 року, 16 березня 2020 року, 07 липня 2021 року та повторно про факт залиття було складено 6 актів: 05 листопада 2019 року, 09 грудня 2019 року, 25 березня 2021 року, 19 травня 2021 року.

Станом на час її звернення до суду відповідачем причину залиття не усунуто, стіни та стеля в її квартирі мокрі і вражені грибком.

Внаслідок залиття квартири їй було завдано майнової шкоди на суму 41 468 гр., що підтверджується звітом про оцінку збитків № 140/21 від 01 жовтня 2021 року.

Відповідач відмовляється добровільно компенсувати заподіяну їй майнову шкоду та усунути причину залиття.

Внаслідок залиття їй було завдано також моральну шкоду, яка виразилася в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири.

Стверджує, що внаслідок систематичного залиття квартири на стінах з`явилися грибки та пліснява, які стали причиною погіршення її здоров`я, розпочалися алергія та кашель.

Заподіяну моральну шкоду оцінює в грошовому вимірі у розмірі 50 000, 00 гр.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Судові повістки-повідомлення про виклик до суду були направлені відповідачу засобами поштового зв`язку.

З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 26 листопада 2021 року.

/ а. с. 61 /

Крім того, повідомлення про виклик до суду направлялись на номер телефону відповідача, вказаний позивачем при зверненні до суду.

Таким чином, відповідач повідомлений про час розгляду справи належним чином.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

За змістом ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З цього випливає, що обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 травня 2001 року є власником квартири АДРЕСА_3 .

30 грудня 2016 року, 01 листопала 2019 року, 02 грудня 2019 року, 19 березня 2021 року та 05 травня 2021 року мало місце залиття належної позивачу квартири №83 , про що комісією ЖЕД-905 було складено відповідні Акти про залиття.

/ а.с. 4 - 9 /

Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

Відповідно до Акту про залиття від 30 грудня 2016 року ймовірною причиною залиття квартири стало недбале відношення до сантехнічного обладнання мешканцями квартири № 87 .

На момент обстеження встановлено наступне:

- в приміщенні кухні на стелі оздобленою декоративною пластиковою плиткою виявлено сліди залиття площею до 1,5 м2 на стінах виявлено сліди залиття та відшарування шпалер площею до 3,0 м2.

- в приміщенні санвузла на поверхні стелі оздобленою масляним пофарбуванням спостерігаються сліди залиття площею до 2,0 м2.

Відповідно до Акту про залиття від 05 листопада 2019 року в приміщенні кухні на поверхні стелі, оздобленої декоративною пінопластовою плиткою спостерігаються сліди залиття площею до 0,5 м2. На стіні, яка межує з приміщенням санвузла, на поверхні шпалер спостерігаються сліди залиття площею до 0,5 м2.

В приміщенні санвузла на поверхні клейового пофарбування стелі спостерігаються сліди залиття площею до 1,5 м2.

Залиття квартири №83 відбулося по причині недотримання правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями вище розташованої квартири № 87 в приміщенні санвузла.

Аналогічна причина залиття зазначена у акті від 09 грудня 2019 року, відповідно до якого встановлено, що в приміщенні кухні на поверхні стелі, оздобленої декоративною пінопластовою плиткою спостерігаються сліди залиття площею до 1,0 м2. На стіні, яка межує з приміщенням санвузла, на поверхні шпалер спостерігаються сліди залиття площею до 1,5 м2.

В приміщенні санвузла на поверхні клейового пофарбування стелі спостерігаються сліди залиття площею до 2,0 м2.

Відповідно до Акту про залиття від 25 березня 2021 року в приміщенні ванної кімнати на поверхні водоемульсійного пофарбування стелі спостерігаються сліди залиття площею до 0,3 м2.

В кухні на поверхні водоемульсійного пофарбування стелі спостерігаються сліди залиття площею до 1,0 м2. На стіні спостерігаються вологі сліди залиття площею до 1,0 м2 та відшарування шпалер до 2,0 м2.

Залиття квартири №83 трапилося через нещільність з`єднання випуску душового піддона до каналізаційної мережі, який власноруч встановили мешканці вище розташованої квартири.

Відповідно до Акту про залиття від 19 травня 2021 року на кухні на поверхні водоемульсійного покриття стелі спостерігаються сліди залиття площею до 1,0 м2. На стіні спостерігаються вологі сліди залиття та відшарування шпалер до 1,5 м2.

В приміщенні ванної кімнати на поверхні водоемульсійного пофарбування стелі спостерігаються вологі сліди залиття площею до 0,5 м2.

Залиття квартири №83 трапилося в результаті розгерметизації душового піддону в вище розташованій квартирі № 87 .

Відповідно до Звіту № 140/21 про оцінку збитків від 01 жовтня 2021 року розмір матеріальних збитків, який завдано власнику в результаті пошкодження оздоблення його квартири АДРЕСА_3 після неодноразового залиття, яке продовжувалося в період з 20 листопада 2019 року по 21 грудня 2021 року, станом на момент складання даного звіту становить 41 468, 00 гр.

Зі Звіту вбачається, що він виготовлений та підписаний оцінювачем ОСОБА_3 .

Оцінювач ОСОБА_3 має кваліфікацію за напрямом «Оцінка об`єктів у матеріальній формі», а отже, має право надавати відповідні висновки та складати звіти.

Кваліфікація оцінювача підтверджена доданими до Звіту документами: кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача МФ№6335 від 04 жовтня 2008 року, виданого Фондом державного майна України; сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності № 913/19 від 28 листопада 2019 року, виданого Фондом державного майна України; посвідченням про підвищення кваліфікації МФ№12069-ПК від 14 січня 2021 року.

/ а.с. 27 - 49 /

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.322 ЦК україни власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач обізнаний про наявність спарви в провадженні суду та предметом позову.

Отримавши копію позову та судову повістку, відповідач викладені в ньому обставини не спростовував, своє право власності на квартиру №87 , з якої мало місце неодноразове залиття квартири позивача, не оспорював, як і розміру завданих їй збитків пошкодженням квартири внаслідок залиття.

За таких обставин, залиття квартири позивача та надані нею докази вини відповідача, як власника вище розташованої квартири, та враховуючи, що відповідач не довів відсутність своєї вини у заподіянні шкоди, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати завдані позивачу залиттям квартири збитки.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я тощо.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В абзаці 2 пункту 5 вище приведеної постанови Пленуму зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Враховуючи викладене вище, приведені обґрунтування завданої моральної шкоди та те, що відповідач, у свою чергу, не спростував і не довів відсутність своєї вини у завдані збитків позивачу, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 3 000, 00 гр. сплачених позивачем за оцінку вартості матеріального збитку та 908, 00 гр. судового збору.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 23, 322, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 266, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 / 41 468, 00 гр. матеріальної шкоди та 2 000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 / 908, 00 гр. судового збору та 3 000, 00 гр. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результати апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11 січня 2022 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва