ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-5786/12
провадження № 2-п/753/35/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

вимоги позивача - про стягнення заборгованості за кредитним договором,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

В С Т А Н О В И В:

30.10.2012 Дарницький районний суду м. Києва ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 2-5786/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», позивач) до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/9408/85/66251 від 27.12.2007.

17.07.2020 відповідач в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Заяву мотивував тим, що не був належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, а при ухваленні заочного рішення не було надано належної правової оцінки доказам, які мають істотне значення для вирішення позову. Вказав, що між ним та позивачем було укладено низку додаткових угод до кредитного договору, які судом не досліджувались, у зв`язку з чим з оскаржуваного рішення неможливо встановити, на підставі якого графіка погашення кредиту встановлено розмір заборгованості. Також з оскаржуваного рішення неможливо встановити, чи досліджувалось судом питання причин та моменту припинення виконання ним зобов`язань за кредитним договором. Окрім того оскаржуване рішення не містить відомостей про договір іпотеки, укладеного на виконання зобов`язань за кредитним договором, а позивач не повідомив суд про те, що на момент звернення до суду з позовом було звернено стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з положеннями частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (частина третя статті 284 ЦПК України).

За нормою частини другої статті 228 ЦПК України в редакції Закону від 18.03.2004 № 1618-IV, чинній на час ухвалення заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач просить поновити строк на її подання посилаючись на те, що про існування заочного рішення він дізнався лише 03.07.2020.

З огляду на те, що на даний час разі в суді зберігаються лише оригінали рішення і ухвал, які постановлялись судом в ході вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у даній справі, та CD-диски із записами фіксування судового засідання технічними засобами, а інші матеріали були знищені за закінченням строку зберігання, суд дійшов висновку про поважність причин пропущення встановленого частиною другою статті 284 ЦПК України строку подання заяви про перегляд заочного рішення, що є підставою для його поновлення.

Ухвалою від 17.09.2020 суд відкрив провадження з питання відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-5786/12 в частині, необхідній для перегляду судового рішення, та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання на 20.01.2021, запропонувавши учасникам справи надати до суду документи, видані зі справи до втрати провадження, їх копії, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження.

Ухвалою від 20.01.2021 суд відклав розгляд питання відновлення втраченого судового провадження на 01.03.2021, витребував від позивача документи, що стосуються справи, та визнав явку учасників справи в судове засідання обов`язковою.

В судове засідання 01.03.2021 учасники справи не з`явилися без повідомлення причин неявки, будь-які відомості, що стосуються справи та виконавчого провадження, заяви та клопотання від них не надійшли.

Ухвалою від 01.03.2021 суд відмовив у відновленні втраченого судового провадження з підстав недостатності зібраних матеріалів.

Враховуючи, що відповідно до частини 1 статті 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін.

Дослідивши наявні в суді матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень статті 288 ЦПК України підставою для скасування заочного рішення є існування одночасно таких обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналогічна норма за виключенням вказівки на неподання відзиву на позовну заяву містилася і в частині 1 статті 232 ЦПК України в редакції Закону від 18.03.2004 № 1618-IV.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач викликався в суд через оголошення у пресі, що передбачено нормою частини 9 статті 74 ЦПК України (у чинній на час ухвалення рішення редакції), а відтак він вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.

За таких обставин відсутні підстави вважати поважними причини неявки відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву (письмових заперечень) на позовну заяву.

На підтвердження доводів про неправильність судового рішення відповідач надав три додаткові угоди до кредитного договору та договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки, вказівки на які відсутні в оскаржуваному рішенні суду.

Водночас з викладених в оскаржуваному рішенні обставин вбачається, що позивач здійснив розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором, розмір якої суд визнав обґрунтованою, було застосовано процентну ставку в розмірі 13% річних, яка була зафіксована в додатковій угоді № 01 від 26.12.2008, а розмір стягнутої судом заборгованості менше суми заборгованості, яку сторони узгодили при підписанні останньої додаткової угоди до кредитного договору від 14.06.2010.

Наведене дає підстави вважати, що додаткові угоди до кредитного договору були предметом дослідження при розгляді даної справи, а відтак вони не є доказами, які б могли змінити рішення суду.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів, які б свідчили про те, що станом на 09.04.2012 заборгованість відповідача за кредитним договором становила меншу суму, ніж була стягнута оскаржуваним рішенням суду, відповідачем не надано.

З огляду на предмет позову не мають істотного значення і обставини, які могли бути встановлені дослідженням змісту договору іпотеки та вимоги позивача про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором.

Окрім того суд ураховує, що оскаржуване заочне рішення було ухвалене понад вісім років назад, а матеріали справи знищені за терміном зберігання, а відтак його скасування порушить принцип юридичної визначеності, що суд не може допустити.

Керуючись статтями 284, 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2012 року у цивільній справі № 2 -5786/12 залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення цієї ухвали.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: