Справа № 658/3169/21
Провадження № 4-с/658/13/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Подіновської Г.В.

за участю секретаря Уманець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка Херсонської області матеріали скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця про повернення виконавчого документ стягувачу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородника Євгена Івановича про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.09.2021 року, зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородника Євгена Івановича прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Каховським міськрайонним судом Херсонської області у справі № 658/2967/13-ц, оскільки державний виконавець повернув виконавчий лист з посиланням на п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що транспортні засоби боржника не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Одночасно скаржник просив поновити йому строк звернення зі скаргою, оскільки про оскаржувану постанову він дізнався 16.09.2021 року після отримання її поштою.

У судове засідання скаржник надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, на її задоволенні наполягав у повному обсязі.

Державний виконавець управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, надав відзив на скаргу, у відповідності до якого просив у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Суд, дослідивши додані до скарги та відзиву на неї докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01.08.2013 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто 160000,00 грн. боргу та судові витрати.

Постановою від 16.05.2015 року державним виконавцем ДВС Цюрупинського РУЮ відкрито виконавче провадження № 47836147, у подальшому передано та прийнято до виконання відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що винесено постанову від 15.01.2020 року.

08 вересня 2021 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородник Євгеном Івановичем винесено постанову про повернення виконавчого зазначеного виконавчого листа без виконання на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався Національною поліцією, не виявлені протягом рок з дня оголошення розшуку.

У своєму відзиві державний виконавець посилається на те, що нерухоме майно житловий будинок боржника та земельна ділянка на якій він розташований перебувало в іпотеці ПУАТ «Фідобанк» та правонаступник вказаної особи ТОВ «Спектрум ессетс» зареєструвало право власності на цей предмет іпотеки; - автомобіль Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває в розшуку з 30.10.2019 року; належного майна чи коштів не виявлено/не знайдено після здійсненого розшуку, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 п. 7 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ було повернено стягувачу.

Відповідно до ч. 1ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1)звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, п.п. 3, 7, 14, 19, 21 ч. 3, ч. 5ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом . Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; - викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; - у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; - отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Відповідно до ч. 2, 5, 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже, повернення виконавчого документу стягувачу можливе лише за умови виконання всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, тобто якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення та транспортні засоби боржника (єдине наявне у боржника майно), розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Для встановлення зазначеного, виконавець повинен вжити відповідних заходів щодо встановлення відсутності майна у боржника (виявити його відсутність), а саме шляхом направленням запитів до державних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та отримання від них відповідей (пояснень, довідок та іншої інформації) щодо рухомого та нерухомого майна власником якого є боржник (коштів в банківських установах, цінних паперів, корпоративних прав, обєктів інтелектуальної, творчої діяльності, та інших доходів), тобто виконавець повинен шляхом використання наданих йому прав вжити заходів для ефективного, своєчасного і повного виконання рішення суду за виконавчим документом. Запити виконавець повинен направляти до осіб, які мають відповідні відомості, здійснюють реєстрацію майна, майнових прав божника. І лише після отримання відповідей від усіх цих органів, підприємств, установ, організацій, які відповідно до законодавства України володіють зазначеною інформацією, яка може підтвердити відсутність майна у боржника виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу з підстав передбачених п. 7 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» не регламентує до яких саме органів, підприємств, установ та організацій державний виконавець має право звернутися з запитом щодо отримання зазначеної інформації, але надає йому ці повноваження (права) для виконання рішень судів, інших органів в інтересах стягувача. Відсутність прямих вказівок в Законі України «Про виконавче провадження» не означає, що виконавець може не вчиняти зазначених дій.

Державний виконавець Огородник Є.І. при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не встановив відсутність у ОСОБА_2 іншого майна на яке можливо звернути стягнення та доказів цього суду не надав.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу можебути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Про оскаржувану постанову скаржник дізнався 16.09.2021 року, після того, як отримав її поштою, тому суд вважає за необхідне поновити йому строк на звернення зі скаргою.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного постанова про повернення виконавчого листа є неправомірною підлягає скасуванню та державного виконавця слід зобов`язати прийняти виконавчий лист для продовження його примусового виконання.

Керуючись ст. 258-261, 353-355, 447-451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородника Євгена Івановича про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.09.2021 року.

Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородника Євгена Івановича прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Каховським міськрайонним судом Херсонської області у справі № 658/2967/13-ц.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя:Г. В. Подіновська