ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4324/14Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/349/21 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Костів О. З., Міщій О. Я.,

секретаря Іванюти О.М.,

за участі:

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ДВС Корнатої Р. О.,

представник АТ Ощадбанк - Маракіної О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/4324/14-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року, постановлену суддею Позняком В. М. за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника на підставі виконавчого листа №3607/4324/14-ц,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати протиправним дії головного державного виконавця Корнатої Р.О. та скасувати постанову.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 21 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатою Р. О. у виконавчому провадженні №55287372 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого листа №607/4324/14-ц від 07.09.2017 року. Згідно даної постанови державний виконавець зобов`язав здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 100%. У разі, якщо боржник отримує пай в натуральній формі, зобов`язати сільськогосподарське ТзОВ «Вікторія» здійснювати перерахування паю в грошовому еквіваленті. В серпні 2020 року ОСОБА_1 повинен був отримати дохід в натуральній формі від сільськогосподарського ТзОВ «Вікторія» за здачу їм в оренду свого паю. Проте, у такій виплаті йому було відмовлено, посилаючись на те, що ДВС наклало арешт на весь пай. Тому, вважає, що дії державного виконавця є протиправними, оскільки згідно ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника становить 20 %.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняте нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити та визнати протиправними дії державного виконавця Корнатої Р. О. в частині винесення постанови про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 в натуральній формі в розмірі 100%.

Вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Стверджує, що згідно з ч. 2 ст. 70 ЗУ Про виконавче провадження розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника становить 20%.

Таким чином, на думку апелянта, отримання паю в грошовому еквіваленті є видом доходу боржника, а тому на такий вид доходу може бути стягнення в розмірі 20%.

У відзиві на апеляційну скаргу начальник Тернопільського районного відділу ДВС Кузьма П. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , оскільки конструкція ст. 70 ЗУ Про виконавче провадження встановлює відсоткове обмеження лише щодо розміру відрахувань із заробітної плати та пенсії боржника, встановлюючи 50 % для окремих видів стягнень та 20 % для інших видів стягнень.

Крім того зазначає, що апелянт у своїй апеляційній скарзі умисно виклав неправдивий зміст ч. 2 ст. 70 ЗУ Про виконавче провадження, вказавши, що двадцяти відсотковий розмір відрахувань здійснюється, серед іншого, також і з доходів боржника, в той час як редакція вказаної частини статті Закону містить посилання лише на стягнення, а не на доходи. При цьому законодавством встановлено лише 2 види доходів пенсія та заробітна плата.

Таким чином вважає, що звернення стягнення на пай у 100 % розмірі є правомірним, оскільки даний вид доходу не зазначається в ч. 2 ст. 70 вказаного Закону.

Представник АТ Ощадбанк - адвокат Маракіна О. Г. також подала відзив, в якому просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

В судовому засіданні представник скаржника - адвокат Гуцалюк А. Р. підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Представники ДВС та АТ Ощадбанк заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, оскільки вважають її законною та обґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № ВП 55287372 від 04 грудня 2017 року, з примусового виконання виконавчого листа № 607/4324/14-ц від 07.09.2017 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, боржник ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 .

21 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатою Р.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/4324/14-ц виданого 07.09.2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, винесено постанову ВП №55287372 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на доходи боржника, шляхом здійснення відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 100%. У разі якщо боржник отримує пай в натуральній формі, зобов`язати Сільськогосподарське ТзОВ «ВІКТОРІЯ» здійснити перерахування паю у грошовому еквіваленті.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що стаття 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відсоткове обмеження лише щодо розміру відрахувань із заробітної плати та пенсії боржника, встановлюючи 50% для окремих видів стягнення та 20% для інших видів стягнення. При цьому законодавець встановив відсоткову градацію саме по видах стягнень, а не доходів, зазначивши лише два види доходу (пенсія, та заробітна плата) з яких встановлюється відсоток відрахувань в залежності від виду стягнення, у зв`язку з чим звернення стягнення на орендну плату за земельну ділянку в розмірі 100% є правомірним, оскільки розмір стягнення за таким видом доходу не обмежується в ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Так, згідно зі ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч.1 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Як вбачається з ч. 1, 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до підпункту 164.2.5 Податкового кодексу орендна плата за землю є доходом фізичної особи орендодавця та включається до її загального оподатковуваного доходу. У статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначений виключний перелік виплат, на які не може бути звернено стягнення внаслідок примусового виконання рішення суду. Зазначений перелік не містить орендної плати за надання в оренду земельної ділянки (паю). Отже, орендна плата за землю є доходом фізичної особи орендодавця, і її не включено до переліку виплат, на які не може бути звернено стягнення внаслідок примусового виконання рішення суду.

Стаття 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відсоткове обмеження лише щодо розміру відрахувань із заробітної плати та пенсії боржника, встановлюючи 50% для окремих видів стягнення та 20% для інших видів стягнення.

При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що законодавець встановив відсоткову градацію саме по видах стягнень, а не доходів, зазначивши лише два види доходу (пенсія, та заробітна плата) з яких встановлюється відсоток відрахувань в залежності від виду стягнення.

Також слід зазначити, що доводи апеляційної скарги про те, що ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає двадцяти відсоткове стягнення із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, не заслуговують на увагу, оскільки зміст вказаної частини статті цього Закону містить посилання лише на стягнення, що, на думку колегії, свідчить про умисне редагування апелянтом Закону задля задоволення апеляційних вимог.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла остаточного висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги, а також про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 5 березня 2021 року.

Головуючий

Судді