Провадження № 2/522/2717/21
УХВАЛА

12 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Токарська Тетяна Валентинівна про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Токарська Тетяна Валентинівна про визнання заповіту недійсним.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 установлені законом строки позивачі звернулись із заявою про прийняття спадщини, однак 22.09.2014 року було отримано письмові повідомлення від нотаріуса про наявність заповіту від імені ОСОБА_5 , який посвідчений не на їх користь. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.10.2014 року витребувані докази до пред`явлення позову, відповідно отриманих доказів, ОСОБА_5 , усе майно, з чого б воно не складалося та де б не знаходилося заповідав ОСОБА_3 . Позивачі вважають, що на час і день складання заповіту, ОСОБА_5 не здатний був усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За життя ОСОБА_5 , страждав на тяжку невиліковну хворобу рак органів травлення, в результаті чого вживав ліки, які впливають на здатність усвідомлювати значення своїх дій. Між померлим та доньками існували теплі відносини, що також унеможливлює волевиявлення ОСОБА_5 щодо належного йому майна на користь третіх осіб. Позивачі просили задовольнити їх вимогу на підставі ст. 225 ЦК України (т.1, а.с.2).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2014 року (суддя Нікітіна С.Й.) відкрито провадження по справі.

19.09.2017 року зазначена справа надійшла провадження судді Домусчі Л.В. на підставі протоколу авто розподілу від 18.09.2017 року та ухвалою суду від 20.09.2017 року її прийнято до провадження.

20 лютого 2018 року від представників позивачів надійшло клопотання про призначення посмертної комплексної судової медичної психолого-психіатричної експертизи із залученням спеціаліста лікаря онколога Одеського обласного онкологічного диспансеру, на розгляд якої поставити наступне питання:

- чи знаходився ОСОБА_5 у момент посвідчення заповіту 06 травня 2014 року у стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Проведення експертизи просили доручити Одеській обласній клінічній психіатричній лікарні №1 та зупинити провадження у справі.

Заяву обґрунтовано тим, що померлий страждав на тяжку хворобу, вживав наркотичні знеболювальні ліки, які вплинули на здатність усвідомлювати значення його дій. Вважали, що на момент посвідчення заповіту психічні (психологічні, психоемоціональні) розлади були у померлого ОСОБА_5 настільки значимими та могли надати суттєвий вплив на здатність особи до вільного волевиявлення (т.2а.с.126).

У запереченні на заяву про призначення експертизи, запропонованою стороною позивачів, представник відповідача просила відмовити у її задоволенні та при цьому просила призначити комплексну судову медично-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

- чи страждав ОСОБА_5 душевною хворобою або недоумством, в наслідок чого він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними 06 травня 2014 року у проміжок часу 11.00 - 12.00 ?

- чи проявлявся у ОСОБА_5 тимчасовий розлад психічної діяльності на фоні онкологічного захворювання, внаслідок чого він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними 06 травня 2014 року у проміжок часу 11.00 - 12.00 ?

- чи приймав ОСОБА_5 06 травня 2014 року які-небудь ліки, і якщо так, то які, та в яких дозуваннях?

- чи знаходився ОСОБА_5 06 травня 2014 року під впливом будь - яких ліків, дія яких могла призвести до того, що у цей день у проміжок часу 11.00-12.00, під час складання заповіту, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

- чи здатний був ОСОБА_5 06 травня 2014 року у проміжок часу 11.00 - 12.00 усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними? (т.2 а.с.133-135).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2019 року клопотання представників позивачів про призначення експертизи задоволено.

Суд призначив судову посмертну комплексну медично-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи страждав ОСОБА_5 душевною хворобою або недоумством, будь-яким психічним розладом на момент посвідчення заповіту, тобто станом 06 травня 2014 року ? якщо так, чи міг він розуміти значення своїх дій або керувати ними 06 травня 2014 року у проміжку часу 11.00-12.00 год. (у момент посвідчення заповіту)?;

- чи проявлявся у ОСОБА_5 тимчасовий розлад психічної діяльності на фоні онкологічного захворювання, внаслідок якого він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними 06 травня 2014 року у проміжку часу 11.00-12.00 год.?;

- чи знаходився ОСОБА_5 06 травня 2014 року під впливом будь-яких ліків, дія яких могла призвести до того, що у цей день у проміжок часу 11.00-12.00 год., під час складання заповіту, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Постановою Одеського апеляційного суду від 24.07.2020 року вищевказану ухвалу суду від 21.11.2019 року скасовано та направив матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Матеріали справи повернулись до суду 1ї інстанції та були передані судді 04.08.2020 року.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному розгляд справи 26.11.2020 був відкладений на 12.03.2021р.

У судовому засіданні 12.03.2021 року були присутні представник позивача ОСОБА_8 та представник відповідача ОСОБА_9 ..

Приватний нотаріус Токарська Т.В. подала 04.02.2021 року до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності. За згодою присутніх представників сторін, з урахуванням ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності приватного нотаріуса.

Представник позивача підтримала подану нею заяву від 20.02.2018 року та просила задовольнити, призначивши по справі проведення посмертної комплексної судової медичної психолого-психіатричної експертизи , на розгляд якої поставити наступне питання: чи знаходився ОСОБА_5 у момент посвідчення заповіту 06 травня 2014 року у стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними?. Просила проведення експертизи доручити експертам Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та вирішити питання щодо оплати експертизи пропорційно до заявлених сторонами питань.

Представник відповідача ОСОБА_9 підтримала подані ними заперечення від 17.04.2018 року та просила призначити по справі комплексну судову медично-психіатричну експертизу та поставити судовому експерту два питання:

2. чи проявлявся у ОСОБА_5 тимчасовий розлад психічної діяльності на фоні онкологічного захворювання, внаслідок якого він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними 06 травня 2014 року у проміжку часу 11.00-12.00 год.?;

3. чи знаходився ОСОБА_5 06 травня 2014 року під впливом будь-яких ліків, дія яких могла призвести до того, що у цей день у проміжок часу 11.00-12.00 год., під час складання заповіту, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?;

Вважає, що за проведення експертного дослідження мають сплачувати позивачі.

Вирішуючи дане питання, суд виходить із наступного.

Статтею першою Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла, тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно ч.ч.1-6 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно ч.ч.1,5 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі подання клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Статтею 112 ЦПК України передбачено, що комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність. За результатами проведених досліджень, узагальнення та оцінки отриманих результатів експертами складається та підписується єдиний висновок, в якому формулюється загальний висновок щодо поставлених на вирішення експертизи питання або питань. У разі виникнення розбіжностей між експертами висновки оформлюються відповідно до частини другої статті 111 цього Кодексу.

Предметом позову є вимоги про визнання заповіту недійсним із підстав ст.225 ЦК України, а саме, що ОСОБА_5 на час посвідчення оскаржуваного заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними вільно керувати.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та/або не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Таким чином, у даній справі предметом доказування є такий психічний стан особи, який свідчить про абсолютну неспроможність заповідача в момент вчинення оспорюваного правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Для встановлення психічного стану особи обов`язковим є призначення судово-психіатричної експертизи, й саме вказана експертиза надасть відповіді на питання, що є предметом доказування у даній справі.

У матеріалах справи немає експертного висновку щодо психічного стану померлого ОСОБА_5 , тому проведення експертизи буде доцільним, а її висновок матиме суттєве значення для вирішення справи по суті.

Так, зважаючи на доводи обох сторін, їх пояснення та заперечення, зважаючи на заявлений спір та предмет доказування по ньому, суд вважає за необхідне призначити у справі комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», на вирішення якої поставити запитання перед експертами в редакції, зазначеній в резолютивній частині ухвали.

Відповідно до ч.4 ст.139 ЦПК України, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачується особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

З урахуванням того, що обома сторонами процесу заявлено питання на вирішення відповідної експертизи, то суд вважає за доцільне здійснити розподіл оплати за проведення експертного дослідження пропорційно до заявлених ними питань.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний термін часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити, що передбачається п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2-4, 8, 10, 12-14, 18, 76-81, 89, 102-105, 223, 247, 258-260, 268, ст.ст.294, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представників позивачів та відповідача щодо призначення експертизи задовольнити.

Призначити по справі судову посмертну комплексну медичну психолого-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. чи міг ОСОБА_5 розуміти значення своїх дій та керувати ними в момент посвідчення заповіту 06 травня 2014 року ?;

2. чи проявлявся у ОСОБА_5 тимчасовий розлад психічної діяльності на фоні онкологічного захворювання, внаслідок якого він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними 06 травня 2014 року у проміжку часу 11.00-12.00 год.?;

3. чи знаходився ОСОБА_5 06 травня 2014 року під впливом будь-яких ліків, дія яких могла призвести до того, що у цей день у проміжок часу 11.00-12.00 год., під час складання заповіту, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?;

Проведення експертизи доручити експертам Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» (м.Одеса, вул.Ак.Воробйова, 9), попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивачів (за 1 питання) та відповідачку (за 2 та 3 питання) і роз`яснити їм положення ст. 109 ЦПК України, які наступають у разі ухилення від участі в експертизі.

Надати у розпорядження експерта матеріали цивільної справи № 522/23350/14-ц, медичну документацію.

Строк проведення експертного дослідження визначити 3 місяці та провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвалу суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Повний текст ухвали суду складено 16.03.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі