16.03.2021 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
судді Зосименка О.М.,
при секретарі Ковальчук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області, про зняття обмеження (заборон) на нерухоме майно,-
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому із врахуванням уточненої позовної заяви просить скасувати заборони на нерухоме майно, а саме на 68/100 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером 7748825 від 15.08.2008 року накладену Другою Житомирською державною нотаріальною конторою та заборону на вищевказане майно за реєстраційним номером 7749087 від 15.08.2008 року накладену Другою Житомирською державною нотаріальною конторою, виключити вищевказані заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вищевказані заборони накладені на належне їй майно безпідставно. Відповідно до отриманої інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на даний будинок існує обтяження, заборона на відчуження відносно ОСОБА_2 , який зазначений власником даного будинку. Згідно вказаних записів № 7748825, 7748087 від 15.08.2008 року заборона на 68/100 належного позивачу будинку накладено відповідно до договору довічного утримання, реєстр № 2-2928, 29.04.1993 року, а також зазначено, що це є «перенакладання заборони в зв`язку з помилкою реєстратора», тобто вже після укладання договору купівлі-продажу.
На момент внесення даних записів саме ця частина будинку належала вже позивачу.
В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.09.1988 року ОСОБА_3 було складено заповіт, згідно з яким належний їй будинок в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2 .
29.04.1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 68/100 частин житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 . В свою чергу ОСОБА_2 зобов`язався згідно договору по життєво утримувати гр. ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16).
Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2006р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 17). Вищевказане свідоцтво видане матері померлого - ОСОБА_4 . Спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво складається з 68/100 частин житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , належних померлому на підставі договору довічного утримання від 29.04.1993р.
Одночасно судом встановлено, що 03.10.2007 року між ОСОБА_4 та позивачем - ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу частини будинку та земельної ділянки, за умовами якого позивач придбала 68/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 680 кв.м. за цією ж адресою.
Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.12.2020р. за №239405230 на об`єкт обтяження, а саме 68/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 накладено заборону на нерухоме майно, яку зареєстровано 15.08.2008 14:03:45 за № 7748825 реєстратором: Житомирський Обласний державний нотаріальний архів, та підставою зазначено договір довічного утримання, реєстр № 2-2928,29.04.1993, а власником вказано ОСОБА_3 та 15.08.2008 повторно накладено заборону на нерухоме майно, а саме на об`єкт обтяження -68/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку зареєстровано 15.08.2008 14:09:12 за № 7749087 реєстратором: Житомирський Обласний державний нотаріальний архів, та підставою зазначено договір довічного утримання, реєстр № 2-2928,29.04.1993, а власником вказано ОСОБА_2 (пере накладання заборони в зв`язку з помилкою реєстратора ).
Отже, на момент накладення заборон на нерухоме майно, а саме ( на 15.08.2008 р.), 68/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 вже належали на праві власності ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 03.10.2007 року, що не було взято реєстратором до уваги.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України.
За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.
За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
Встановивши, що на момент накладення заборон на 68/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , дане нерухоме майно вже належало на праві власності ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 03.10.2007 року, та існування заборон на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування вищевказаних обтяжень на нерухоме майно.
Рішення суду про скасування обтяжень є підставою для виключення обтяжень з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 4,5,19,141, 258, 259, 263, 264-265, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Скасувати заборону на нерухоме майно, а саме на 68/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку зареєстровано 15.08.2008 14:03:45 за № 7748825 реєстратором: Житомирський Обласний державний нотаріальний архів, та підставою зазначено договір довічного утримання, реєстр № 2-2928,29.04.1993, а власником вказано ОСОБА_3 .

Скасувати заборону на нерухоме майно, а саме на 68/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку зареєстровано 15.08.2008 14:09:12 за № 7749087 реєстратором: Житомирський Обласний державний нотаріальний архів, та підставою зазначено договір довічного утримання, реєстр № 2-2928,29.04.1993, а власником вказано ОСОБА_2 (перенакладання заборони в зв`язку з помилкою реєстратора).

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочногорішення.

Суддя О.М.Зосименко