Справа № 365/99/21 Номер провадження: 2/365/160/21
У Х В А Л А

17.03.2021 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області Денисенко Н.О.,

вивчивши матеріали цивільної справи за позовом Заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської районної ради Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , Відділу освіти Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, Згурівської селищної ради, Фермерського господарства «Валма» про визнання недійсними наказів, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та повернення земельної ділянки, площею 2,000 га,

В С Т А Н О В И В:

9 березня 2021 року Заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області Малинецький В. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що що наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі Головне управління) від 30.03.2018 № 10-2912/15-18-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (далі наказ від 30.03.2018 № 10-2912/15-18-сг) ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Згурівської селищної ради Згурівського району Київської області, орієнтовний розмір 1,6100 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління від 01.08.2018 № 10-6814/15-178-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» (далі наказ від 01.08.2018 № 10-6814/15-178-сг) затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 1,6100 га,, кадастровий номер якої :12:001:00218, для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначених наказів Згурівська селищна рада Київської області провела державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення від 13.11.2018, індексний номер 44018448).

Ці спірні накази підлягають визнанню недійсними з наступних підстав.

На підставі п. 6 рішення Київської обласної ради від 17.09.2013 № 681-34-VI «Про деякі питання передачі майна Згурівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі школа-інтернат, рішення від 17.09.2013 № 681-34-VI) безоплатно було передано майно, що знаходиться на балансі зазначеної школиінтернату із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області до спільної власності територіальних громад сіл та селища Згурівського району.

Відповідно до п. 9 зазначеного рішення право спільної власності на майно, визначене п. 6 цього рішення, виникає у територіальних громад Згурівського району в особі Згурівської районної ради з моменту підписання акта приймання-передачі.

Школа-інтернат користувалась земельною ділянкою, площею 29 га, розташованою на території Згурівської селищної ради Київської області на підставі Державного акта на право постійного користування землею, Серії КВ 1Ж000008, виданого відповідно до рішення 15 сесії 21 скликання Згурівської селищної ради від 30.04.1994.

Рішенням Згурівської районної ради від 04.07.2013 № 202-30-VI «Про прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селища Згурівського району майнового комплексу Згурівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» (далі - рішення від 04.07.2013 № 202-30-VI) прийнято у спільну власність територіальних громад сіл, селища Згурівського району Київської області майновий комплекс школи-інтернату.

Рішенням Згурівської районної ради від 29.10.2013 № 240-33-VI «Про створення комісії з приймання-передачі майна, що знаходиться на балансі Згурівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - рішення від 29.10.2013 № 240-33-VI» безоплатно передано майно, що знаходиться на балансі школи-інтернату на баланс відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації (далі Відділ освіти).

Рішенням Згурівської районної ради від 28.11.2013 № 261-34-VII «Про затвердження акта приймання-передачі майна Згурівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - рішення від 28.11.2013 № 261-34-VII) затверджено акт приймання-передачі майна школи-інтернату на баланс Відділу освіти. Згідно з п. 2 додатку 5 цього акта передано на баланс Відділу освіти земельну ділянку загальною площею 29,00 га для ведення підсобного господарства.

Відтак власником земельної ділянки площею 29,00 га, в межі якої входить земельна ділянка ОСОБА_1 , розташованої на території Згурівської селищної ради Згурівського району Київської області, є територіальні громади сіл, селища Згурівського району в особі Згурівської районної ради, а балансоутримувачем Відділ освіти.

Крім того, зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 залишено без змін постанову Київського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 за позовом Бориспільської місцевої прокуратури до Згурівської районної ради, Відділу освіти про зобов`язання останніх вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 29,0 га, що передана на баланс Відділу освіти для подальшого використання за призначенням. Відтак судовим рішенням встановлено факт того, що держава в особі Згурівської районної ради є власником земельної ділянки, площею 29,0 га (комунальна власність), тому цей факт має преюдиційне значення.

Враховуючи викладене вище, Заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури вважає, що спірні накази Головного управління прийняті з порушенням вимог ст.ст. 20, 116, 118, 122, 141-145 ЗК України, оскільки земельну ділянку відведено у приватну власність для ведення особистого селянського господарства без припинення права користування нею в порядку, визначеному законом, та розпорядження землями комунальної власності не відноситься до компетенції Управління.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України прокуратура звертається з позовом в інтересах держави, оскільки правовідносини, які пов`язані із вибуттям об`єкта із комунальної власності у приватну, становить суспільний публічний інтерес. Зважаючи на те, що Згурівська районна рада, правонаступником якої є Броварська районна рада як уповноважений орган від імені власника земельної ділянки держави належним чином не здійснює захист таких інтересів держави, а у органа державного контролю у цій сфері відсутні повноваження для звернення до суду, тому просить визнати недійсними спірні накази Головного управління від 30.03.2018 № 10-2912/15/16-сг та від 01.08.2018 № 10-6814/15-17-сг, скасувати рішення державного реєстратора Згурівської селищної ради від 13.11.2018, індексний номер 44018448, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Броварської районної ради Київської області спірну земельну ділянку, вартістю 34403,86 грн, та стягнути із Головного управління на користь Прокуратури Київської області сплачений судовий збір.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, вбачається, що позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки Заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області Малинецький В. не був уповноважений підписувати позовну заяву від імені прокуратури.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15 липня 2015 року набрав чинності Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), окрім норм, визначених у пункті 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону № 1697-VII, на прокуратуру покладається функція щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

В силу ч. 1 ст. 7 Закону № 1697-VII1 систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, окружні прокуратури, Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Розділу IІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 № 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 Закону № 1697-VII керівник окружної прокуратури представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.

Частиною третьою статті 13 Закону № 1697-VII передбачено, що у разі відсутності керівника окружної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника окружної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника окружної прокуратури.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 23 Закону № 1697-VII представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частин першої та третьої статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За загальним правилом, повноваження щодо здійснення представництва окружної прокуратури у відносинах з органами державної влади надані її керівнику і лише в разі відсутності останнього такі повноваження може виконувати перший заступник, а у разі відсутності першого заступника - один із заступників, відповідно (частина третя статті 11 Закону № 1697-VII) .

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву Бориспільської місцевої прокуратури подано до суду та підписано Заступником керівника прокуратури.

Системний аналіз наведених норм Закону № 1697-VII та ЦПК України дає підстави для висновку, що Заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури міг бути уповноважений підписувати позовну заяву прокуратури лише у разі відсутності на дату її підписання і подання керівника Бориспільської місцевої прокуратури та його першого заступника.

Проте доказів відсутності 26 лютого 2021 року керівника Бориспільської місцевої прокуратури та його першого заступника до позовної заяви не додано.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом № 1697-VII не передбачено можливості керівника місцевої прокуратури делегувати повноваження щодо представництва місцевої прокуратури у взаємовідносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 11 цього Закону.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі № 819/198/17 і від 27 травня 2020 року в справі № 819/478/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України суд роз`яснює, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 257, 263 ЦПК України ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов Заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської районної ради Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , Відділу освіти Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, Згурівської селищної ради, Фермерського господарства «Валма» про визнання недійсними наказів, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та повернення земельної ділянки, площею 2,000 га залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі її подання ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцати днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала складена 17 березня 2021 року.

Суддя Н.О. Денисенко