Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/1350/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

20 грудня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фананс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката - Алімова Д.В., звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.10.2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис за №83267 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 18 652,40 гривень.

Позивач вказує, що про вчинення даного виконавчого напису нотаріуса він дізнався лише після того, як не зміг скористатися своєю банківською карткою. Банк повідомив йому, що на грошові кошти накладено арешт. Після чого, з інформації на веб-порталі - Реєстр боржників, виявив виконавче провадження. Після його звернення до приватного виконавця Чупис Т.П., йому було надано для ознайомлення матеріали даного провадження, з яких він і дізнався про наявність вищезазначеного виконавчого напису. Тож, позивач вважає, що даний виконавчий напис є незаконним і повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне.

Так, позивач звертає увагу, що він ніяких договірних відносин з відповідачем не мав. В той же час, будь-яких листів про те, що він мав заборгованість перед відповідачем або іншими особами він не отримував, тобто йому не було відомо, з яких правових підстав відповідач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису стосовно незрозумілої для нього заборгованості на користь відповідача.

В обгрунтування своїх вимог, вказує, що виконавчий напис № 83267 від 31.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., здійснено з грубим порушенням Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами України. Додає, що він був позбавлений права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмове заперечення відповідачу чи нотаріусу.

Разом з тим, звернув увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не отримував ні від нього, ні від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі - є безспірними.

Також переконаний, що розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання за ОСОБА_1 по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог до боржника. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсності.

Тож, переконаний, що виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого відповідачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Зауважує також, що безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.99 №1172, а саме, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Позивач акцентує увагу, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Крім того, зазначає, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнавати їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Отже, вважає, що на підставі документів, наданих відповідачем нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а тому переконаний, що виконавчий напис вчинено з порушенням закону.

Крім того, позивач зауважує, що нотаріус не повідомляв його як боржника про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли він, як боржник, не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора (відповідача).

Окремо позивач зазначив, про те, що в порушення п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису повинен подаватися оригінал нотаріально посвідченої угоди. Водночас, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що той договір, що був поданий відповідачем нотаріусу нотаріально не посвідчувався, та взагалі ним (позивачем) не підписувався.

Зважаючи на викладене вище, посилаючись на вимоги ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012р. №296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, просить суд, - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 83267, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу від 31.10.2020 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1 362 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвалою суду від 09.03.2021р. відкрито, прийнято до провадження справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, вирішено залучити до участі у цивільній справі № 711/1350/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича. Разом з тим, зобов`язано приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. надати до суду у строк до 20.04.2021р. копії всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №83267 від 31.10.2020р.

Ухвалою суду від 31.03.2021р. у справі №711/1350/21 (провадження №2-з/711/38/21) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задоволено. Вирішено: з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - зупинити стягнення (у межах виконавчого провадження № 63961148, що перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни ) на підставі виконавчого напису № 83267 від 31.10.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»» заборгованості за кредитним договором № 582688666 від 06.02.2020 року, - до набранням судовим рішенням законної сили.

Вказану ухвалу направлено для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П.

У зв`язку з невиконанням приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. ухвали суду від 09.03.2021р., а також ухвали, занесеної до протоколу судового засідання від 26.05.2021р., щодо надання до суду копії всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №83267 від 31.10.2020р., судом направлено повторно приватному нотаріусу позов з додатками, ухвалу про відкриття провадження, повістку та пам`ятку учасника справи, а також роз`яснено, що у разі невиконання ухвали суду або неповідомлення про поважність причин її невиконання, судом можуть вживатися заходи процесуального примусу, відповідно до ст.148 ЦПК України.

Ухвалою суду від 16.08.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідачем відзив на позов не подано. Третьою особою письмові пояснення по суті позову також не надані.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Алімов Д.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи. У матеріалах справи наявна заява представника позивача адвоката Алімова Д.В. від 20.12.2021р., в якій він просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи неодноразово повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Відзив на позов не надано.

В судове засідання не з`явилась третя особа, будучи повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не інформувала.

Суд ухвалив про заочний розгляд справи, відповідно до ст. ст. 280-282 ЦПК України.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що у матеріалах справи наявний договір №582688666 від 06.02.2020р., який укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 . Як вбачається з вказаного кредитного договору №582688666 від 06.02.2020р., позивач отримав кредит без конкретної споживчої мети на суму 8000грн.00коп. на умовах строковості, оплатності, зворотності, а позичальник зобов`ячався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.3, п.1.4, або п.1.5 цього договору (п.п.1.1 договору). Так, кредит надається (договір укладається) строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником (п.п.1.2 договору). На період строку, визначено п.1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.3 договору).

У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка у розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за увесь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення (п.1.4 договору).

Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом вказаному у п.1.2 договору., виключно якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п.1.4 цього договору. Позичальник зобов`язується повернути товариству кредит, нараховані проценти згідно п.1.3 цього договору, не пізніше строку вказаного у п.1.2 цього договору (п.1.5-1.6 договору).

Варто зазначити, що відповідно до Графіку розрахунків (додаток №1 до договору, який є невід`ємною його частиною відповідно до п.1.7 договору), термін платежу становить 06.03.2020р., сума кредиту 8000,00грн., нарахований процент 23,20грн., до сплати всього 8023грн. 20коп.

У матеріалах справи наявна виписка з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №582688666 від 06.02.2020р., складена ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», з якої вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 17452,40грн. яка складається із: 7388,20грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10064,20грн. прострочена заборгованість за процентами.

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 31.10.2020р. вчинено виконавчий напис №83267 про звернення стягнення з ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором від 06.02.2020р., укладеним із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - заборгованості 17452грн. 40коп. за період з 05.08.2020р. по 05.08.2020р., а також 1200,00грн. за вчинення цього виконавчого напису. Загальна сума до стягнення становить 18652грн. 40коп.

Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. 21.12.2020р. відкрито виконавче провадження №63961148 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 18652,40грн.

Варто зазначити, що матеріали даної справи не містять підтверджуючих даних, які свідчили б про перехід права вимоги, у встановленому законом порядку, до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Разом з тим, наявними у матеріалах справи доказами, жодним чином не підтверджено той факт, що позивачеві по справі ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс»» було повідомлено про відступлення права вимоги. До того ж, відсутні будь-які переконливі докази направлення та отримання ОСОБА_1 вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про необхідність сплати боргу, чи вимоги про усунення порушень за кредитним договором.

Крім того, судом встановлено, що у виконавчому написі, про який йдеться, період протягом якого утворилася заборгованість в сумі 17452,40грн. за кредитним договором №582688666 від 06.02.2020 року вказано нотаріусом: з 05 серпня 2020р. по 05серпня 2020р. (одна і та ж дата).

Слід також зазначити, що сам по собі факт подання стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Нотаріус не перевірив факт належного направлення стягувачем вимоги боржнику та факт її отримання останньою.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, кредитний договір за своїм змістом є консенсуальним, двостороннім, відплатним договором та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов (ч. 1 ст.638 ЦК України).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.п.3.5 п.3 гл. 16 розд ІІ Порядку).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 Цивільного Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що чинна на час виниклих правовідносин вчинення виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що чинна на час виниклих правовідносин вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 закону «Про нотаріат», в редакції, чинній на час виниклих правовідносин).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Із огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постанові 29.03.2019р. за наслідками розгляду цивільної справи №137/1666/16-ц, постанові 02.07.2019р. у справі №916/3006/17 та постанові Верховного Суду у справі №369/6415/17 від 26.02.2020 з подібних правовідносин.

За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами позивача та встановив, що приватний нотаріус Горай О.С. не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника і не врахував, що ним вчинено виконавчий напис на суму, яка не відповідає безспірній сумі заборгованості, про існування якої позивачу відомо не було. Відповідачем не доведено факту того, що він набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 і не надано належних доказів щодо обґрунтованості своїх вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, який був укладений ТОВ «Манівео швидка допомога».

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач довів належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог, а тому, у контексті наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений. При цьому, відповідачем жодними належними, допустимими та переконливими доказами не спростовано доводи позивача, а відтак відповідач не скористався своїм правом надання доказів на заперечення проти позову. Таке рішення суду узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 31.10.2018 у справі №308/11193/16-ц (провадження № 61-7410св18).

За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами позивача, що викладені у позові. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем жодними належними, допустимими та переконливими доказами не спростовано доводи позивача, як і не надано відзив на позов та документи, які б підтверджували його право звернення до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису відносно ОСОБА_1 , документи, які б підтверджували наявність боргових зобов`язань останнього, безспірність розміру заборгованості та підтвердження направлення і отримання ним вимоги про усунення порушень. Тобто відповідач не скористався своїм правом на подання доказів на спростування позиції позивача. Крім того, у зв`язку з неможливістю судом отримати необхідні докази, враховуючи ухвали суду від 09.03.2021р. та від 26.05.2021р., що занесена до протоколу судового засідання, невиконання її приватним нотаріусом, суд зважаючи на вимоги ч.10 ст. 84 ЦПК України, здійснює розгляд справи за наявними у справі доказами і вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - підлягають до задоволення.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, а відповідачем не доведено обґрунтованість вимог до боржника.

Відносно витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., суд зазначає наступне:

статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2. ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат, суд враховує і наявність по справі доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат.

При цьому, стороною позивача надано договір №05-02/21-1 про надання професійної правничої допомоги від 05.02.2021, ордер серії ЧК № 107821 від 07.02.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №000764.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. 00 коп., який є співмірним із складністю та категорією даної справи, обсягом та часом виконаних робіт. При цьому, як на думку суду, відсутні і підстави для зменшення розміру таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір, відповідно до квитанції №81273 від 19.02.2021 в сумі 908,00 грн. за подання позовної заяви (а.с.9), а також 454,00грн. за подачу заяви про забезпечення позову відповідно до квитанції №3987 від 18.03.2021, а тому такі судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Ухвалою суду від 31.03.2021р. зметою забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - зупинено стягнення (у межах виконавчого провадження № 63961148, що перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни ) на підставі виконавчого напису № 83267 від 31.10.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»» заборгованості за кредитним договором № 582688666 від 06.02.2020 року, - до набранням судовим рішенням законної сили (а.с.41-42).

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Частинами 1, 4 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.03.2021, підлягають скасуванню, оскільки необхідність у таких заходах забезпечення позову на теперішній час відпала, враховуючи, що судом повністю задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підляггає виконанню. Таке рішення суду не порушує права та інтереси учасників справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 137, 141, 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №83267 від 31.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (, м. Київ, вул. Звіринецька, 63) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати: судовий збір у розмірі 1362грн.00коп., а також витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000грн. 00коп., а всього - 6362грн. 00коп.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31.03.2021р.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складений 31.12.2021р.

Головуючий: С. М. Позарецька