Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" березня 2021 р.
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
сторін у справі: позивача ОСОБА_1
представника позивача адвоката Зайця Б.В.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката Габрука М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Літинської селищної ради Вінницької області, про скасування та визнання заповіту недійсним,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 .
Позивач зазначає, що оскільки її мати перебувала у похилому віці не могла самостійно забезпечити своє існування (приготувати їжу, прати одяг, доглянути житловий будинок та інше), тому позивач забрала її проживати до себе в с. Лозна Хмільницького району Вінницької області.
У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згодом дочка позивачки відповідач у справі ОСОБА_2 повідомила, що спадкодавець 01.02.2011 склала заповіт відповідно до якого заповіла все своє майно ОСОБА_2 .
Позивач заначає, що її мати тривалий час проживала разом із нею, вона піклувалась її здоров`ям, доглядала її, а також те, що ОСОБА_3 неодноразово говорила позивачу про те, що залишить позивачці все належне їй майно, а також те, що донька являється єдиним спадкоємцем на випадок смерті. Про те, що будь-який заповіт спадкодавець складала - не повідомила.
Оскільки ОСОБА_1 вважає, що оскаржуваний заповіт не міг були складений за вільного волевиявлення та повного усвідомлення своїх дій, просить суд визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_3 посвідчений 01.02.2011 секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області і зареєстрованим в реєстрі за № 23.
28.08.2020 відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на вказаний позов котрим остання зазначає, що не визнає позовні вимоги і вважає, що дана позовна заява містить недостовірну інформацію, оскільки жодних доказів на підтвердження свої вимог позивачкою не було надано. Натомість зазначила, що саме відповідач проживала спільно зі спадкодавцем ОСОБА_3 .. Саме за час спільного проживання спадкодавцем було вчинено заповіт на користь відповідача. Також відповідачка зазначає, що ОСОБА_3 була ознайомлена зі змістом заповіту та могла в будь-який час скасувати, змінити та доповнити вже посвідчений заповіт або укласти новий. Зауважила, що позивачкою не надано доказів того, що спадкодавець на момент вчинення правочину перебувала у такому стані , коли не могла усвідомлювати значення свої дій та не могла керувати ними. Також нею не надані докази того, що заповіт був складений спадкодавцем під впливом фізичного або психічного насильства, і що вона через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.
За наведених обставин просила відмовити у задоволені позову.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що 2 рази приводила маму до сільської ради, однак секретар відмовила в оформленні заповіту адже мама була вже стара. Знала про існування заповіту. Вважає, що заповіт слід скасувати за моральними підставами, оскільки відповідачка не доглядала за спадкодавцем. Також вказала, що спадкодавець була фізично здорова, але забувалась, не була юридично обізнаною. З інтересів моралі та справедливості просила скасувати заповіт, або дати їй половину спадщини, оскільки хоче хоч щось отримати від своїх батьків та виготовити їм пам`ятники.
Представник позивача адвокат Заєць Б.В. позов підтримав та просив його задовольнити. Просив не брати до уваги письмові пояснення свідків, котрі не були допитані у судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_2 повідомила, що спадкодавець сама вчинила заповіт та принесла його додому. Разом із бабою відповідач проживала 7 років, допомагала їй, знала про заповіт. У 2011 році спадкодавець була здорова, ходила у поле та до церкви. На святкування 90-річчя у останньої було 50 гостей. Позов не визнає.
Представник відповідача адвокат Габрук М.А. вважає позов безпідставним. Послався на покази свідків, котрі підтвердили, що спадкодавець була адекватною та здоровою. Зауважив, що в позовній заяві немає підстав для визнання заповіту недійсним, а підстави для проведення психіатричної експертизи відсутні. Просив відмовити у задоволені позову.
Представник відповідача - Літинської селищної ради Вінницької області Ткачук І.Г. (а.с. 152) до судового засідання 10.03.2021 не з`явила. Часом раніше у судовому засіданні 15.02.2021 при прийнятті рішення поклалась на розсуд суду.
Заслухавши пояснення сторони позивача та сторони відповідача ( ОСОБА_2 ), свідків, дослідивши матеріали справи та наведені в ній стороною позивача докази на обґрунтування заявлених вимог, заперечення сторони відповідача, суд приходить до наступних висновків.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що спадкодавець ОСОБА_3 являлася її сусідкою, з котрою вони разом ходили на роботу. Зазначила, що остання була при розумі, готувала та прала сама. Могла розписуватись, ходила до церкви. Спадкодавець сама свідку сказала про те, що склала заповіт на онуку ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_5 впевнено ствердила суду, що знайома з позивачкою та відповідачкою у справі, а також зі спадкодавцем. Свідку відомо, що ОСОБА_3 проживала в селі до 2017 року спільно із онукою ОСОБА_2 .. Спадкодавець сама повідомляла свідку, що написала заповіт на онуку. Також свідок вказала, що за життя ОСОБА_3 була активною, тримала велике господарство, ходила на поля. Сама обходилась зі всім. Її доглядати не треба було. Виписувала газети, сама ходила в магазин та сама отримувала пенсію.
З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
На підтвердження своїх позовних вимог стороною позивача надано наступні докази.
Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначена ОСОБА_7 . Свідоцтвом про одруження (а.с. 6) пояснюється зміна прізвища спадкодавця із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7) пояснюється зміна прізвища позивача із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_10 ». Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до довідки виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 399 від 30.06.2020 (а.с. 9) ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . На день смерті в спадковому будинку ніхто не був зареєстрованим та не проживав. Довідкою Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 188 від 25.05.2020 (а.с. 10) зазначається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті була зареєстрована у с. Сосни Літинського району Вінницької області та проживала без реєстрації по АДРЕСА_2 . За вказаною адресою станом на 21.01.2020 були зареєстровані та проживали:донька - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та онук ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с. 11) зазначається про реєстрацію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .
У свою чергу відповідачкою ОСОБА_2 надано докази на спростування позову.
Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 37) батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_10 . Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 09.09.2011 (а.с. 38) розірвано шлюб між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Свідоцтвом про шлюб (а.с. 39) пояснюється зміна прізвища позивача із « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ». Відповідно до заповіту від 01.02.2011 (а.с. 41) ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідає своїй внучці ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Своїм підписом ОСОБА_3 підтверджує, що цей заповіт не носить характеру фіктивного та удаваного правочину. Відповідно до довідки виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 533 від 21.08.2020 (а.с. 43) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в період з 12.12.2009 по 26.12.2017 була зареєстрована та проживала у спадковому будинку по АДРЕСА_1 , що належав її бабі ОСОБА_3 , 1923 року народження, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначена інформація також підтверджується виписками з по-господарських книг за 2006-2010 роки, 2011-2015 роки (а.с. 44-45). Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_16 , котра працювала на посаді секретаря Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області в період з жовтня 1992 року по січень 2012 (а.с. 46) повідомляє обставини за яких спадкодавець ОСОБА_3 волевиявляла заповіт, зокрема вільно, і відповідало її волі. Також зазначає, що ОСОБА_3 була ознайомлена, що в будь-який час може скасувати, змінити та доповнити вже посвідчений заповіт, або укласти новий. Суд не може брати до уваги зазначені письмові свідчення, оскільки вони суперечать принципу диспозитивності дослідження доказів та не завірені належним чином. У свою чергу відповідно до письмових пояснень (а.с. 47-49), які засвідчені секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Гальчак В.В. свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_4 , котрі являються сусідками ОСОБА_3 , засвідчують те, що станом на 01.02.2011 ОСОБА_3 була фізично здорова, при здоровому розумі і ясній пам`яті. ОСОБА_3 з 07.11.2009 по 10.08.2016 проживала разом з онукою ОСОБА_2 та правнуком ОСОБА_19 . Веденням домашнього господарства займалась ОСОБА_2 . Згідно довідки КНП «Літинська центральна районна лікарня» за № 47 від 18.02.2021 (а.с. 181) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебувала.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини згідно ст.1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст.ст.1220, 1222 ЦК України).
Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Заповідач у відповідності до положень ст.1235 ЦК України може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Ст.1236 ЦК України надає право заповідачу охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Згідно ст.1234 ЦК України право на складання заповіту має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, тобто повнолітня особа, яка досягла вісімнадцяти років, а у деяких випадках шістнадцяти років. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
Вимоги до форми заповіту визначені ст.1247 ЦК України, відповідно до якої заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем, має бути особисто підписаний заповідачем.
Якщо особа не може особисто підписати заповіт, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. При цьому, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках.
Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у ч.3 цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог його форми та посвідчення, є нікчемним.
За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, тобто заповіт складено особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1,3,5,6 ст.203 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Частина 1 ст. 225 ЦК України передбачає, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
Таким чином, Цивільний Кодекс України проголошує принцип свободи заповіту, відповідно до якого заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Крім того, він може без зазначення будь-яких причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Як встановлено в судовому засіданні оспорюваний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Бурдигою Н.М., що відповідає вимогам ст.1251 ЦК України, до підписання прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_3 і власноручно підписаний нею у присутності секретаря. Особу встановлено, дієздатність перевірено (а.с. 41, 41 зв.).
Суд враховує, що на момент складання заповіту ОСОБА_3 за станом здоров`я (у тому числі і ментального) була спроможна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Інших переконливих та беззаперечних доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту ОСОБА_3 не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, суду не надано. Не надано також доказів того, що ОСОБА_3 була недієздатною, а стороною позивача не зазначено чітких та вмотиваних підстав, за яких заповіт слід визнавати недійсним. Підсумовуючи вищенаведене суд вважає за доцільне відмовити у задоволені позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У свою чергу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача.
Оскільки в даній справі за рішенням суду у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати за позовом слід залишити за позивачем.
Керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 141, 258-265, 268 ЦПК України, ст. 1216, 1218, 1223-1257 ЦК України, суд,
У задоволені позову ОСОБА_10 до ОСОБА_2 , Літинської селищної ради Вінницької області, про скасування та визнання заповіту недійсним, відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.