Справа № 472/1102/20
Провадження №2/472/45/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.

з участю секретаря

судового засідання - Ставніченко А.П.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2020 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком.

З 01 вересня 2018 року він навчається у Вознесенському професійному ліцеї з професії "оператор комп`ютерного набору" на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому він звернувся до суду з вказаним позовом.

Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, оскільки він продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду 07 грудня 2020 року надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду 07 грудня 2020 року надала заяву про розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просила його задовольнити, зокрема зазначила, що позивач ОСОБА_4 є сином відповідача та наразі навчається у Вознесенському професійному ліцеї з професії "оператор комп`ютерного набору" на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Однак, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому вона просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали повністю, та з урахуванням відзиву на позовну заяву і заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву зазначили, що відповідач на момент подання позову ніде не працює, орендну плату від земельної ділянки не отримує, оскільки самостійно її обробляє, і отриманий від обробки дохід за 2019 рік склав 2800 гривень. Позивачем взагалі не надано доказів про доходи його матері ОСОБА_5 , на яку також покладено обов`язок по його утриманню. Відповідач проживає разом зі співмешканкою ОСОБА_6 , яка не працює і будь-якого доходу не має, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, вказують на те, що відповідач не має постійного доходу, крім прибутку від обробітку земельної ділянки, що свідчить про відсутність у відповідача змоги надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину - позивачу ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , з урахуванням відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на позовну заяву, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача - повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки №312 від 08.09.2020 року (а.с. 7) ОСОБА_4 навчається на ІІІ курсі Вознесенського професійного ліцею з професії "оператор комп`ютерного набору" на денній формі навчання. Термін навчання з 31 серпня 2018 року по 30 червня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.

Відповідно до довідки Веселинівської селищної ради №431 від 07.09.2020 року позивач ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, позивач повинен довести як факт того, що він потребує матеріальної допомоги в зв`язку з проходженням навчання, так і факт спроможності батьків надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За станом здоров`я позивач ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства, в зв`язку з моноплегією правої нижньої кінцівки, укороченням правої нижньої кінцівки. Крім того, він має супутні захворювання: кардіопатія, тонзило-інфекійний генез, сколіоз грудного відділу хребта, що підтверджується медичними документами (а.с. 9-12).

Позивач ОСОБА_4 отримує стипендію в сумі 537,53 гривень, що підтверджується довідкою №296-05 від 12.11.2020 року Вознесенського професійного ліцею.

В позовній заяві позивач зазначив, що його батько працює в ТОВ "Порріччя" та має у власності земельну ділянку площею 7 га, яку здає в оренду ТОВ "Поріччя". Однак, доказів на підтвердження передачі в оренду земельної ділянки та отримання від цього доходу суду не надав.

Натомість, відповідач вказав, що він є безробітним, а в ТОВ "Поріччя" він працював з 03.03.2020 року по 20.08.2020 року, що підтверджується витягом з трудової книжки та довідкою №536 від 23.11.2020 року Центру надання адміністративних послуг.

Щодо земельної ділянки, то відповідач вказав, що в оренду він її не здає, а обробляє особисто, і отриманий від обробки земельної ділянки дохід за 2019 рік склав 2800 гривень, що підтверджується довідкою №534 від 23.11.2020 року Центру надання адміністративних послуг та довідкою №1493/П/14-29-58 від 24.11.2020 року Веселинівської ДПІ ГУ ДПС у Миколаївській області. Про дохід від земельної ділянки за 2020 рік відповідач даних суду не надав.

Судом встановлено, що відповідач проживає разом зі співмешканкою - ОСОБА_6 , яка не працює, в Центрі зайнятості не перебуває, та яка має в користуванні земельну ділянку площею 0,52 га, та разом з відповідачем виховують та утримують неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , довідками №№532, 533, 535 від 23.11.2020 року Центру надання адміністративних послуг.

Законом передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання матеріальної допомого своїй дитині, яка продовжує навчання, другим з батьків.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що матір позивача ОСОБА_5 - є одинокою матір`ю і в неї на утриманні, крім позивача, перебувають ще двоє дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , і довідкою про склад сім`ї №562 від 08.12.2020 року Центру надання адміністративних послуг.

Відповідно до довідки №727 від 16.11.2020 року Веселинівської РДА ОСОБА_5 перебувала на обліку у Веселинівському управлінні соціального захисту та отримувала допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років та надбавку на догляд за дититною з інвалідністю до 18 років на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і всього за період з травня 2020 року по жовтень 2020 року включно отримала допомоги в сумі 12039, 67 гривень. З листопада 2020 року державної допомоги на дитину не отримує, а тому з метою отримання заробітку для утримання дітей почала віднедавна працювати в Польщі.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище батьків повнолітнього позивача ОСОБА_4 , приймаючи до уваги, що на даний час позивач ніде не працює, так як навчається у Вознесенському професійному ліцеї з професії "оператор комп`ютерного набору" на денній формі навчання з кінцевим строком закінчення навчання 30 червня 2020 року, проживає разом з матір`ю, яка не може в повній мірі забезпечити його матеріально, суд важає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача.

Однак, з сумою аліментів в розмірі 3000 гривень, яку визначив позивач, суд не погоджується, з огляду на наступне.

Закон при категорії розгляду даних справ покладає обов`язок на позивача довести те, що батько чи матір мають змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позивачем не було суду надано доказів, які б підтвердили можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно.

Посилання представника позивача на те, що відповідач отримує дохід, здаючи в оренду земельну ділянку нічим не підтверджено, а посилання на те, що в господарстві відповідача є три корови та він здає молоко приймальникам молока, і орієнтовний щомісячний дохід від однієї корови, якщо частину молока здавати, а частину залишити на свої потреби становитиме 1700-2000 грн., а від трьох корів - це до 6000 грн. щомісячно, є нічим іншим, як припущеннями, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, і кожна сторона повинна надати суду докази на підтвердження обставин, на які вона посилається.

Натомість, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено дослідженими доказами сукупність юридичних фактів, що дає підстави суду поклати на батька позивача обов`язок зі сплати аліментів на період навчання свого повнолітнього сина, оскільки ОСОБА_4 досяг 18 річного віку, навчається на ІІІ курсі Вознесенського професійного ліцею з професії "оператор комп`ютерного набору" на денній формі навчання, термін якого становить з 31 серпня 2018 року по 30 червня 2021 року; потребує в зв`язку з навчанням матеріальної допомоги: оплати на харчування, проживання, оплати транспорту для прибуття на навчання, на придбання приладдя, необхідного для навчання, так як його стипендії розміром 537,53 грн. не вистачає на ці потреби; та наявністю у батька позивача можливості надавати таку допомогу, виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суду не надано. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач має у власності земельну ділянку площею 7, 55 га, яку обробляє самостійно, в судовому засіданні відповідач підтвердив цю обставину, вказав, що засівав земельну ділянку пшеницею, наймав комбайн для збирання врожаю, що вказує на навність певного доходу, також отримує допомогу по безробіттю, має на утриманні одного неповнолітнього сина, інших непрацездатних утриманців не має, то за таких обставин суд дійшов висновку про можливість їх сплати останнім.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має достатнього самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23-х років.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме, розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно.

Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тому, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 280 грн. 27 коп. (1000 грн. х 840,80 грн. / 3000 грн.), від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 141, 259, 264, 265, 268, 272, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця с. Поріччя Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , уродженця смт. Веселинове Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на період його навчання у Вознесенському професійному ліцеї в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 12 жовтня 2020 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2021 року, за умови що він буде навчатися, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця с. Поріччя Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави 280 (двісті вісімдесят) гривень 27 (двадцять сім) копійок судового збору.

Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко