Справа № 194/1335/20
Провадження № 2/185/1380/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Величко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -

встановив:

04 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на весь час навчання, але не більше ніж до 23 років.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є рідною донькою відповідача, та продовжує навчання на другому курсі ДНВЗ КНЕУ ім. Вадима Гетьмана, на денному відділенні, бюджетної форми навчання. У зв`язку із навчанням, позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши всі осбтавини, суд вважає, що позовні вимоги можливо задовольнити частково, з огляду на наступні обставини.

Частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5).

Як вбачається з копії довідки № 461 від 07 вересня 2020 року, позивач є студентом 2 курсу навчально-наукового інституту «Інститут інформаційних технологій в економіці Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» денної форми навчання (а.с.4).

Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обов`язок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків.

Оскільки відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, дитина не досягла віку двадцяти трьох років, суд вважає, що з відповідача на користь позивача мають стягуватися аліменти до закінчення останньою навчання, але на довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Водночас, суд звертає увагу, що діючим законодавством не передбачено мінімального гарантованого розміру аліментів на повнолітню дитину, як це передбачено у частині 2 статті 182 СК України, для визначення розміру аліментів на дитину, яка не досягла повноліття.

Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлює прожиткові мінімуми лише на дітей до 6 років та від 6 до 18 років.

Відповідно до ст. 6 СК України Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позов в частині встановлення мінімального розміру не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягає.

У відповідності до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, а тому, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує судові витрати в сумі 840,80 грн. з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,259,265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утримання, аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 04.11.2020 року і до моменту припинення дитиною навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя М. М. Перекопський