Справа № 459/184/18
Провадження № 4-с/459/8/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Рудакова Д.І.,

з участю: секретаря судового засідання Яковенко І.Л.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді скаргу ОСОБА_2 про визнання бездіяльності начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) неправомірною та зобов`язати вчинити дії.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що Постановою Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року справа 459/184/18 суд постановив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 70 000 грн. моральної шкоди. Відповідно довідки Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області за № 9429 від 02.07.2019 року, у вищевказаному відділі перебуває на виконанні виконавче провадження № 58012088 про стягнення за виконавчим листом від 20.09.2018 року, виданим Червоноградським міським судом Львівської області у справі № 459/184/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 70 000 грн. моральної шкоди. 19 січня 2021 року вона звернулась із письмовою заявою до начальника Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м.Львів), де просила надати мені інформацію, а саме: - який розмір заборгованості станом на 01.01.2021 року існує по даному виконавчому провадженні; - надіслати розрахунок заборгованості по даному виконавчому листу; - на якій стадії станом на 01.01.2021 р. перебуває дане виконавче провадження; які виконавчі дії проводились державним виконавцем з метою примусового стягнення коштів поданому виконавчому листу; - в разі закриття даного виконавчого провадження, просила надіслати копію постанови про закриття виконавчого провадження. На вищевказану її заяву начальник Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м.Львів) Гринюх Н.В. своїм листом за № 1791 від 28.01.2021 року мені не надіслала розрахунок заборгованості по даному виконавчому провадженні, а лише повідомила, що залишок боргу становить 57 778, 53 грн. Такі дії її розцінює як умисну бездіяльність. Просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Левицький І.С. скаргу підтримав відповідно вимог, викладених у ній.

Боржник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про дату , час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

18.02.2021року через канцелярію суду представник Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) подав заперечення на скаргу стягувача.

Зазначає, що дана скарга є безпідставною та не обгрунтованою, оскільки: станом на 16.02.2021 на виконанні Відділу у державного виконавця Малишко Марії Михайлівни перебуває виконавче провадження АСВП №58012088, відкрите 14.01.2020року, з виконання виконавчого листа №459/184/18, виданого 18.12.2018 Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 70000.00 грн. моральної шкоди.

Зазначає, що стягнення по даному виконавчому документу проводиться періодично (щомісячне відрахування 20 % заборгованості із пенсії боржника), кошти перераховуються на рахунок стягувачки, а також стягувачка підтримує комунікацію в телефонному режимі із державним виконавцем щодо стягнень. 21.01.2021року до Відділу надійшов запит від стягувачки ОСОБА_2 з проханням надати наступну інформацію: - повідомити розмір заборгованості по виконавчому провадженні станом на 01.01.2021, про що надіслати розрахунок заборгованості по даному виконавчому листу; - повідомити на які стадії перебуває виконавче провадження станом на 01.01.2021; - повідомити які виконавчі дії проводилися державними виконавцем в ході виконання виконавчого документа; - в разі закриття виконавчого документа надіслати копії відповідної постанови.

28.01.2021року стягувачці ОСОБА_2 надано повну відповідь на запит, в якій повідомлено: - розмір заборгованості станом на 01.01.2021, а саме : 57778,53 грн.; - стягнення по виконавчому провадженню проводиться щомісячно та перераховуються кошти стягувачці на її рахунок; - надано перелік виконавчих дій вжитих державним виконавцем в ході виконання виконавчого документа; виконавче провадження не закривалося, тому відповідно стягувачці копії постанови не скеровувалися. Також зазначає, що встановлений зразок «розрахунку заборгованості» існує лише у певній категорії виконавчих проваджень, а саме : стягнення аліментів. Оскільки, стягнення моральної шкоди не є виконавчим документом про стягнення аліментів (чи принаймі виконавчим документом із встановленою для періодичного стягнення щомісячно сумою для можливості проведення помісячного розрахунку заборгованості) та враховуючи те, що стягувачка ОСОБА_2 у своєму запиті від 19.01.2020 не просила надати довідку про помісячно стягнені з боржника суми боргу, то вважає що права стягувачки щодо отримання інформації з приводу суми заборгованості не порушено жодним чином, оскільки така повідомлена.

У задоволенні скарги просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55, ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIIIвиконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частини 2-5 цієї статті Закону передбачає права та обов`язки, якими наділений виконавець, а також встановлює обов`язковість його вимог на всій території України.

Нормою ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З аналізу матеріалів справи встановлено, що на виконанні в Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м.Львів) перебуває виконавче провадження АСВП №58012088, відкрите 14.01.2020року, з виконання виконавчого листа №459/184/18, виданого 18.12.2018 Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 70000.00 грн. моральної шкоди.

21.01.2021року до Відділу надійшов запит від стягувачки ОСОБА_2 з проханням надати наступну інформацію: - повідомити розмір заборгованості по виконавчому провадженні станом на 01.01.2021, про що надіслати розрахунок заборгованості по даному виконавчому листу; - повідомити на які стадії перебуває виконавче провадження станом на 01.01.2021; - повідомити які виконавчі дії проводилися державними виконавцем в ході виконання виконавчого документа; - в разі закриття виконавчого документа надіслати копії відповідної постанови.

28.01.2021року стягувачці ОСОБА_2 надано повну відповідь на запит, в якій повідомлено: - розмір заборгованості станом на 01.01.2021, а саме : 57778,53 грн.; - стягнення по виконавчому провадженню проводиться щомісячно та перераховуються кошти стягувачці на її рахунок; - надано перелік виконавчих дій вжитих державним виконавцем в ході виконання виконавчого документа; виконавче провадження не закривалося, тому відповідно стягувачці копії постанови не скеровувалися.

Частиною 4 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувану і боржнику у разі: Абзац перший частини четвертої статті 71 із змінами, внесеними згідно із Законом № 831-ІХ від 01.09.2020: - надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

подання заяви стягувачем або боржником; - надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; - надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; - закінчення виконавчого провадження.

Оскільки, стягнення моральної шкоди не є виконавчим документом про стягнення аліментів (чи принаймі виконавчим документом із встановленою для періодичного стягнення щомісячно сумою для можливості проведення помісячного розрахунку заборгованості) та враховуючи те, що стягувачка ОСОБА_2 у своєму запиті від 19.01.2020 не просила надати довідку про помісячно стягнені з боржника суми боргу, тому суд не вбачає порушення з боку начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) Гринюх Н.

Позиція скаржника про те, що з вказаних нею підстав дії начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) Гринюх Н. не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій начальника Відділу, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-які докази, які вказували б на порушення начальником Відділу чинного законодавста прав боржника, як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Окрім того, інші доводи заявника, оскаржуваної дії посадової особи (державного виконавця), які наведені у заяві та відзиві на неї, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 261, 268, п. 17.4 ч.1 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 15.03.2021року.

Суддя: Д. І. Рудаков