Ухвала

16 березня 2021 року

м. Київ

справа № 461/5246/20

провадження № 61-4019ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Прокуратури Львівської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у липні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Прокуратури Львівської області, у якому просили стягнути за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України кошти, сплачені ними у зв`язку з наданням їм юридичної допомоги у кримінальній справі, а саме:

- на користь ОСОБА_1 - 13 850 грн;

- на користь ОСОБА_2 - 14 975 грн;

- на користь ОСОБА_3 - 13 500 грн.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 30 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України кошти, сплачені у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі: на користь ОСОБА_1 - 13 850 грн; на користь ОСОБА_2 - 14 975 грн; на користь ОСОБА_3 - 13 500 грн. Вирішено питання судових витрат.

Львівська обласна прокуратура засобами поштового зв`язку 11 березня 2021 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року. Львівська обласна прокуратура посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимоги відмовити.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 461/5246/20 становить 42 325 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 461/5246/20 є малозначною у силу вимог закону.

Львівська обласна прокуратура у касаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга Львівської обласної прокуратури подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської обласної прокуратури на рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Прокуратури Львівської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов