441/1966/21 2/441/694/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.

за участю секретаря Сорока М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Мартин Віри Іванівни до Городоцької міської ради Львівської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

в с т а н о в и в :

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Мартин В.І. звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку по АДРЕСА_1 . Позивачка про існування заповіту дізналась у 2021 році та одразу звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Між тим, постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки у правовстановлюючих документах існує невідповідність імені власника вказаного майна із іменем спадкодавця, зазначеним у свідоцтві про смерть. Вважає незнання про наявність заповіту поважною причиною пропуску строку, просить позов задовольнити - ухвалити рішення про визначення позивачці додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , терміном у три місяці.

У судове засідання позивачка не з`явилась, її представник - адвокат Мартин В.І. подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у позові, просила його задовольнити, а справу розглядати без її та позивачки участі (а.с. 30).

Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, у яких позов визнав, просив розглядати справу без участі представника міської ради (а.с. 32-34).

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, суд приходить переконання про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, рішення Городоцького районного суду Львівської області від 31.05.2021, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 - батько позивачки по справі (а.с. 9-10, 11).

Спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк для прийняття спадщини закінчився 16.12.1989.

Частина перша статті 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами першою, третьою статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом частин 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУкраїни (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року), не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Прийняття спадщини підтверджується різними діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили у володіння ( користування, розпорядження) спадковим майном.

Згідно ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємець за законом чи за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину :1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною першою ст. 550 ЦК Української РСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на час смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним не проживала та не вступила фактично в управління або володіння спадковим майном, а також протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини не подала заяву нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений виконкомом Угрівської сільської ради народних депутатів трудящих Городоцького району Львівської області 14.08.1987, яким все майно, яке належало б йому на день смерті - житловий будинок в АДРЕСА_1 заповів дочці - ОСОБА_1 (а.с. 8).

Позивачка, як убачається із позовної заяви, про наявність заповіту не знала, тому звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини із порушенням строку.

З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2021, виданої приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Марців І.С., вбачається, що позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 відмовлено, в тому числі, з підстав пропуску строку для прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24постанови від 30травня 2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у справі (ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018) - лише незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути підставою для задоволення таких вимог.

В даному випадку такий часовий проміжок є значним, а саме - понад тридцять два роки.

На інші обставини, які б свідчили про труднощі для позивачки для прийняття спадщини, представник не посилається та їх не зазначає.

За таких обставин, позовні вимоги представника позивачки щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є необґрунтованими, зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає підстав для задоволення позовних вимог представника ОСОБА_1 - адвоката Мартин В.І. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 211, 258-259, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Мартин Віри Іванівни до Городоцької міської ради Львівської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.01.2022.

Головуючий суддя Перетятько О.В.