Справа № 445/66/21
провадження № 2/445/257/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповлітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей. В обгрунтування заяви вказує, що вони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Діти проживають з позивачем, вона несе, як мама, також витрати по утриманню дітей, пов`язані з повсякденними їх потребами. Однак, попри ці витрати, діти потребують додаткових витрат. Так, старша дочка навчається у Золочівському фаховому коледжі Національного університету "Львівська політехніка", оплата за навчання складає 12000,00 грн за навчальний рік, які вона понесла, зокрема за 2020-2021 навчальний рік самостійно. Також, зазначає, що син ОСОБА_5 часто хворіє простудними захворюваннями, перебуває на диспансерному обліку у педіатра, потребує лікування і оздоровлення . Витрати на лікування сина, які вона понесла, згідно чеку доданого до матеріалів справи, складають 725,00 грн. Окрім того, зазначає, що вона працює і її робота пов`язана із круглодобовими чергуваннями, в той час, як діти потребують стороннього нагляду з боку дорослих. У зв`язку з чим їй необхідні послуги няні, які необхідно оплачувати, виходячи із мінімальної заробітної плати в Україні в 2021 році - 6000,00 грн. У зв`язку із наведеним, просить стягнути із відповідача 12000,00 грн. за оплату навчання дочки, 725,00 грн. на лікування сина та 6000,00 грн, щомісячно на оплату няні для догляду за дітьми в час коли вона знаходиться на роботі.

Відповідач подав на позовну заяву відзив, в якому виклав свої заперечення щодо позову, визнавши позовні вимоги частково, а саме сплатити половину вартості навчання дочки - 6000,00 грн., та половину вартості лікування сина в розмірі 362,50 грн. , в решті вимог позову відмовити. Вказує, що батьки повинні в однаковій мірі нести додаткові витрати на утримання дітей. Він на даний час безробітній, постійного доходу у нього немає, щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, і заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Вказує, що додаткові витрати, як зазначає позивач, на оплату няні, по-перше, не входять у додаткові витрати, в розумінні ст. 185 СК України, по-друге, не підтверджені належними доказами.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутності, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав частково.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей.

Згідно судового наказу Золочівського районного суду Львівської області від 10.07.2020 року з відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

З договору про надання платної освітньої послуги №2 від 01.09.2020 року судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається у Золочівському фаховому коледжі НУ "Львівська Політехніка", вартість навчання за 2020-2021 навчальний рік становить 12000,00 грн.

Згідно квитанції № 11 від 04.08.2020 року, ОСОБА_1 оплатила вартість навчання в розмірі 12000,00 грн.

Вартість лікування в розмірі 725,00 грн., які понесла позивач підтверджується історією розвитку дитини, згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагностовано бронхіт (рецидивуючий), у зв`язку з чим рекомендовано приймати "Бронхо-мунал", придбання якого підтверджується фіскальним чеком від 14.12.2020 року.

Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.185СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

У постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17, ВСУ висловив позицію, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Враховуючи обставини справи та виходячи із зазначених положень законодавстава, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем, пов`язані із оплатою навчання дитини, а також на придбання ліків, що рекомендовані педіатром дитині, зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані відповідно на розвиток здібностей дитини (її навчання), та на лікування.

При цьому суд враховує матеріальне та сімейне становище як позивача, так і відповідача, а ткож обов`язок сторін в однаковій мірі брати участь в додаткових витратах на дітей. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача половини додаткових витрат понесених позивачем.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на оплату няні для дітей в розмірі 6000,00 грн., суд, виходячи із вищенаведених положень законодавства, приходить до висновку, що такі не пов`язані з особливими обставинами, спрямованими на розвиток здібностей дітей, та/або пов`язані із здоров`ям дітей, а тому в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

Оскільки п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 141, 180, 185 СК України, суд,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповлітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додаткові витрати на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 6362,50грн. ( шість тисяч триста шістдесят дві гривні 50 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.03.2021 року

Суддя В. М. Сивак