ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до приватного підприємства компанія «Клін лайн», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де треті особи - приватне підприємство компанія «Клін лайн» та ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де треті особи - приватне підприємство компанія «Клін лайн» та ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, найменування якого наразі змінено на акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, (далі АТ КБ ПриватБанк) звернулось до суду з позовом до приватного підприємства компанія «Клін лайн» (далі ПП компанія «Клін лайн»), ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань ПП компанія «Клін лайн» за кредитним договором, станом на 06 вересня 2013 року існує заборгованість в розмірі 50 883,14 доларів США, яка складається з наступного: 15 106,49 доларів США - заборгованість за кредитом; 27 730,76 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 045,89 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яку вони просили стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа ПП компанія «Клін лайн», ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим.

Також із зустрічним позовом до суду звернулась ОСОБА_2 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа ПП компанія «Клін лайн», ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року позов АТ КБ ПриватБанк до ПП компанія «Клін лайн», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ПП компанія «Клін лайн» заборгованість з відсотків за кредитним договором від 16 січня 2007 року в розмірі 15 745,03 долари США, що в еквіваленті складає 125 802,79 грн., за період з 16 травня 2009 року по 03 липня 2012 року. Вирішено питання стосовно судових витрат. В задоволені решти вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

05 листопада 2020 року ОСОБА_1 , відповідач за первісним позовом, подав заяву про роз`яснення рішення суду в частині обґрунтування відмови судом у задоволенні позовних вимог АТ КБ ПриватБанк про стягнення заборгованості за кредитним договором з нього.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та передати питання про роз`яснення рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.271 ЦПК України, роз`яснення рішення в частині зазначення мотивів відмови у задоволенні позову банку до нього не змінить суті рішення.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є чітким і зрозумілим, постановленим на підставі доказів, які містилися в матеріалах цивільної справи на час винесення судового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст.271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Системне тлумачення положень вказаної норми закону дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду від 01 грудня 2014 року може бути виконане, його резолютивна частина відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції, повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального права, отже підстави для її скасування відсутні.

Заявник у заяві, не вказав про будь-які неточності, незрозумілість, неоднозначність тлумачення рішення суду, що могло б бути усунуто шляхом роз`яснення його змісту.

Фактично у заяві про роз`яснення рішення суду не йдеться про вирішення питання незрозумілостей, неточностей, різночитання рішення суду, що набрало законної сили.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

За змістом ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.