Ухвала

12 березня 2021 року

м. Київ

справа № 756/14940/20

провадження № 61-3037ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Турчин Андрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним вище позовом.

Одночасно із подачею позовної заяви ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити виконавче провадження № 63472659, що відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Турчиним А. А. на примусове виконання оспорюваного виконавчого напису, що вчинено 27 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстровано у реєстрі за № 4824.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі задоволено. Зупинено виконавче провадження № 63472659, що відкрито 02 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Турчиним А. А. на примусове виконання виконавчого напису № 4824 від 27 жовтня 2020 року.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на підтверджену доказами наявність фактичних обставини, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цій справі задоволено частково. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 27 жовтня 2020 року, яке вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстровано у реєстрі за № 4824, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 165,9 кв. м, житловою площею 86,2 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, що надійшла 26 лютого 2021 року, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в установленому порядку та розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ураховуючи вимоги касаційної скарги у цій справі заявнику необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, що визначений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 270 грн, отже, за подання до суду цієї скарги, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 454 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян