КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №753/7851/20 Головуючий у 1 інстанції: Мицик Ю.С.

Провадження №22-ц/824/11959/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

23 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Стаднюка Юрія Миколайовича представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ПАТ «НАСК «Оранта», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила стягнути:

- з ПАТ «НАСК «Оранта» страхове відшкодування в розмірі 23 375 грн 26 коп.;

- з ОСОБА_1 величину втрати товарної вартості в розмірі 26 157 грн 20 коп.,витрати на проведення оцінки збитку в розмірі 1 500 грн, франшизу в розмірі 1 000 грн та решту шкоди, що не покривається страховою виплатою, в розмірі 23 375 грн 26 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 07 серпня 2019 року приблизно о 15 год 55 хв. у м. Житомирі по вул. Шевченка, 14, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Gееlу JL7162», д.н.з. НОМЕР_1 , не будучи уважним, під час руху заднім ходом, не впевнився у безпечності виконуваного маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . У результаті ДТП її транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що завдало останній шкоду.

Вина ОСОБА_1 та фактичні обставини даної пригоди підтверджуються матеріалами, складеними працівниками Національної поліції, та постановою Королівського районного суду м. Житомира від 04 березня 2020 року, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» за Полісом №АМ/ 7494866, відповідно до умов якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн, а франшиза складає 1000 грн.

Вона звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування та в подальшому надавала усі необхідні для виплати відшкодування документи.

Після оскарження неправомірних вимог страховика до МТСБУ та Нацкомфінпослуг 13 січня 2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило їй страхове відшкодування в розмірі 44 869 грн 60 коп. та пеню за прострочення цієї виплати в розмірі 2472 грн 10 коп.

Відповідно до Звіту №3826 від 01 лютого 2020 pоку матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТПскладає 74 945 грн 35 коп. За проведення оцінки збитку вона сплатила 1 500 грн.

Із Звіту №3826 від 01 лютого 2020 pоку вбачається, що в загальний розмір матеріального збитку входить: 48 788грн 15 коп. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу; 26 157 грн 20 коп. - величина втрати товарної вартості транспортного засобу.

Оскільки її транспортний засіб «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , на момент його пошкодження перебував на гарантійному обслуговуванні, вона для відновлення свого автомобіля звернулася до авторизованої станції технічного обслуговування автомобілів марки «Wolkswagen» - ТОВ «Інтер Авто Центр».

Відповідно до Акту виконаних робіт №СІАК-00258 від 16 грудня 2019 року загальнавартість виконаних ТОВ «Інтер Авто Центр» ремонтно-відновлювальних робіт склала69 244 грн 86 коп.

Отже,загальний розмірмайнової шкоди, заподіяної ОСОБА_2 , становить 96 902грн 06 коп. (26 157 грн 20 коп. - величина втрати товарної вартості транспортного засобу, 1500 грн - витрати на проведення оцінки, 69 244 грн 86 коп. - витрати, реально понесені на відновлювальний ремонт автомобіля), з яких страховоюкомпанією винуватця ДТП було відшкодовано лише 44 869 грн 60 коп.

Враховуючи ліміт відповідальності страховика за полісом, з ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування у розмірі 23 375 грн 26 коп. (69 244 грн 86 коп. (витрати на відновлювальний ремонт з урахуванням зносу) - 1000 грн (франшиза) - 44 869 грн 60 коп. (сума виплаченого страхового відшкодування)).

З ОСОБА_1 підлягає стягненню величина втрати товарної вартості у розмірі 26 157 грн 20 коп., витрати на проведення оцінки збитку в розмірі 1500 грн, франшиза у розмірі 1000 грн, а також витрати на відновлювальний ремонт у розмірі 23 375 грн 26 коп., якщо у задоволенні цієї вимоги, пред`явленої до ПАТ «НАСК «Оранта», буде відмовлено.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 23 375 грн 26 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 2170 грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 260 грн 65 коп.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Стаднюк Ю.М. представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині вимог до ОСОБА_1 скасувати ту хвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 величину втрати товарної вартості у розмірі 26 157 грн 20 коп., витрати на проведення оцінки збитку в розмірі 1500 грн, рештушкоди, що не покривається страховою виплатою, в розмірі 23 375 грн 26 коп., здійснити перерахунок судових витрат, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції неправомірно не взято до уваги Звіт №3826 від 01 лютого 2020 року, відповідно до якого величина втрати товарної вартості становить 26 157 грн 20 коп. Так, оцінювач, враховуючи пошкодження оперення у вигляді дверей, які потребували ремонту або заміні, розрахував величину ВТВ з урахуванням усіх пошкоджень автомобіля у комплексі. Вже лише той факт, що задні двері підлягали заміні і фарбуванню вказують на заподіяння збитку позивачу у вигляді втрати товарної вартості автомобіля.

Не погоджуючи з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що склавши повідомлення («європротокол») сторони встановили відсутність будь-яких матеріальних претензій одна до одної. ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 суму франшизи у розмірі 1 000 грн. Таким чином, матеріальний збиток, понесений ОСОБА_2 з вини винуватця ДТП, було узгоджено, що повинно відшкодовуватися ПАТ «НАСК «Оранта». Крім того, розмір збитків ОСОБА_2 становить менше ліміту страхового відшкодування, а тому вказаний розмір збитків повністю охоплюється відповідальністю страхової компанії.

Адвокат Стаднюк Ю.М. представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не вказують на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині задоволених позовних вимог. Суд першої інстанції встановив, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та відповідно фактичний розмір шкоди, завданий позивачу, становить 69 244 грн 86 коп., з яких страхова компанія у відповідності до вимог законодавства сплатила 44 869 грн 60 коп., а тому із ОСОБА_1 на користь позивача було стягнуто різницю за мінусом франшизи 1000 грн, а саме - 23 375 грн 26 коп. Звіт №3826 від 01 лютого 2020 pоку є належним та допустимим доказом заподіяних позивачу збитків, зокрема, величини втрати товарної вартості нового автомобіля позивача, який було пошкоджено відповідачем.

ПАТ «НАСК «Оранта» подало відзив на апеляційні скарги, в якому просить рішення суду залишити без змін. Вказує, що відповідально до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №04-D/64/1 від 09 січня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 45 869 грн 55 коп. За мінусом франшизи за договором АМ/7494866 від 28 серпня 2018 року(1000 грн) страхове відшкодування склало 44 869 грн 55 коп., яке виплачене позивачу 13 січня 2020 року. Позивач не позбавлений права звернутись до особи, відповідальної за збиток, який теж є особою, відповідальною за завданий збиток, з вимогою про сплату відшкодування шкоди (різниці між фактичним розміром шкоди істраховим відшкодуванням).

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу адвоката Стаднюка Ю.М. представника ОСОБА_2 , в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказує, що величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків), а тому не повинна подвійно розраховуватися. Факт перерахування страховою компанією на користь позивача страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування у більшому розмірі.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 серпня 2019 року о 15 год 55 хв. у м. Житомир по вул. Шевченка, 14, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Gееlу JL7162», д.н.з. НОМЕР_1 , не будучи уважним, під час руху заднім ходом, не впевнився у безпечності виконуваного маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . У результаті ДТПтранспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 04 березня 2020 року справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. (а.с. 17)

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Gееlу JL7162», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта»,що підтверджується полісом №АМ/7494866 від 27 серпня 2018 року ЕР162851009 з лімітом за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000 грн та франшизою 1000 грн. (а.с. 18)

У ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відмовляючи у стягненні з ОСОБА_1 величини втрати товарної вартості, витрат на проведення оцінки збитку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до звітів, протоколу огляду та страхового акту передні двері автомобіля підлягали ремонту та фарбуванню, однак ТОВ «Інтер Авто Центр» було здійснено заміну пошкоджених дверей, що позбавляє можливості встановити розмір величини втрати товарної вартості, зазначений у Звіті №3826 від 01 лютого 2020 року. Стягуючи з ОСОБА_1 23 375грн 26 коп. суд першої інстанції виходив з того, що з винуватця ДТП підлягає стягненню різниця між реальними збитками, понесеними на відновлення транспортного засобу, та сплаченим страховим відшкодуванням за мінусом франшизи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Власником транспортного засобу «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . (а.с. 13)

07 серпня 2019 року ОСОБА_2 до ПАТ «НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування. (а.с. 19)

14 серпня 2019 року представником ПАТ «НАСК «Оранта» Зубенком Б.В. у присутності власника пошкодженого транспортного засобу «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 було проведено огляд вказаного автомобіля, про що складено протокол огляду транспортного засобу. (а.с. 64-65)

09 січня 2020 року ПАТ «HACK «Оранта» було замовлено у ФОП ОСОБА_4 автотоварознавче дослідження транспортного засобу «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок його пошкодження при ДТП.

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №04-D/64 1 від 09 січня 2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику майна «Wolkswagen Tiguan». д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає 45 869 грн 55 коп. (а.с. 96-110)

Згідно розрахунку страхового відшкодування від 10 січня 2020 року та страхового акту №ОЦВ-ЗГ-19-06-12087/1 сума страхового відшкодування становить 44 869 грн 55 коп. (а.с. 72-73)

13 січня 2020 року ПАТ «HACK «Оранта» було сплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 44 869 грн 55 коп. (а.с. 30)

Натомість, згідно Звіту №3826 про оцінку автомобіля «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , від 01 лютого 2020 року, складеного на замовлення ОСОБА_2 , матеріальний збиток складає 74 945 грн 35 коп., з яких: вартість відновлювального ремонту - 48 788 грн 15 коп., величина втрати товарної вартості - 26 157 грн 20 коп. (а.с. 31-45)

У п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

У п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Згідно з п. 8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Відповідно до пп. 8.6.1 п. 8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобіввеличина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Згідно пп. 8.6.2 п. 8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо:

а) строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ;

б) легкові автомобілі експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний (середньостатистичний) нормативний), а строк експлуатації перевищує: 3,5 року - для КТЗ виробництва країн СНД; 5 років - для інших КТЗ;

в) строк експлуатації вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів перевищує 3 роки для КТЗ виробництва країн СНД та 4 роки - для інших КТЗ;

г) строк експлуатації мототехніки перевищує 5 років;

ґ) відбулася заміна кузова до оцінюваних пошкоджень;

д) складові частини КТЗ раніше піддавалися відновлювальному ремонту або пофарбуванню повному, зовнішньому, частковому (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень, відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики);

е) потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Якщо, крім зазначених складників, пошкоджено складові кузова та оперення, розрахунок величини ВТВ повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі;

є) складові частини КТЗ мають наскрізні корозійні пошкодження або корозійні пошкодження, що призвели до зниження витривалості і міцності матеріалу їх виготовлення;

ж) КТЗ раніше був аварійно пошкоджений;

з) складові частини оперення кузова, кабіни мають пошкодження деформацією, за винятком таких, що можуть бути усунені методом видалення вм`ятин без пофарбування та підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

и) КТЗ був виданий громадянинові безоплатно через органи соціального захисту населення (крім випадків, коли нарахування ВТВ здійснюється за завданням особи або органу, яка (який) призначила(в) експертизу);

і) визначається коефіцієнт фізичного зносу для складників КТЗ відповідно до вимог пункту 7.44 розділу VII цієї Методики.

Відповідно до звітів, протоколу огляду та страхового акту передні двері автомобіля «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , підлягали ремонту та фарбуванню.

Однак, відповідно до Акту виконаних робіт №ІАК- 00258 від 16 грудня 2019 ТОВ «Інтер Авто Центр» було здійснено заміну пошкоджених дверей. Оскільки відбулась повна заміна пошкоджених деталей автомобіля на нові, відповідно збільшився розмір відновлювального ремонту.

Згідно зі Звіту №3826 про оцінку автомобіля «Wolkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , від 01 лютого 2020 року величина втрати товарної вартості становить 26 157 грн 20 коп.

При цьому, з Додатку 1 до Звіту №3826 вбачається, що вартість відновлювального ремонту обчислювалася з урахуванням даних Акту виконаних робіт №ІАК-00258. Крім того, визначені у Додатку 1 дані враховувалися при визначенні величини ВТВ.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 величини втрати товарної вартості становить 26 157 грн 20 коп. та відповідно 1500 грн витрат на проведення оцінки збитку, визначеного у Звіті №3826.

Також обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 23 375 грн 26 коп. як різниці між реальними збитками понесеними на відновлення транспортного засобу в сумі 69 244 грн 86 коп. та сплаченим страховим відшкодуванням у сумі 44 863 грн 60 коп. за мінусом франшизи в розмірі 1000 грн. (69 244,86 грн. - 44 863, 60 грн. - 1000,00 грн.), що складає 23 375,26 грн.

Доводи апеляційних скарг не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скаргиОСОБА_1 та адвоката Стаднюка Юрія Миколайовича представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко