Провадження № 2/643/1777/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3

про визнання особи такою, що втратила право користування

житловим приміщенням,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2020 р. на праві приватної власності належить 37/100 квартири АДРЕСА_1 . Решта 63/100 квартири належать його матері ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 23.02.2010 року. У даній квартирі зареєстровані ОСОБА_5 , До Тхі Чам, ОСОБА_4 , які не є членом її родини. Проте, одна з вищевказаних осіб, а саме ОСОБА_4 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени її сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, у зв`язку із чим він звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 відкрито провадження у справі, підставі статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2021 року в порядку статті 84 Цивільного процесуального кодексу України витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України додаткові докази у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.02.2021 року повторно в порядку статті 84 Цивільного процесуального кодексу України витребувано у Головного центру обробки спеціальної Державної прикордонної служби України додаткові докази у справі.

24.02.2021 року до суду надійшли витребувані документи.

25.02.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшла заява від відповідача, відповідно до змісту якої останній повідомляє суд, що повністю визнає заявлені вимоги до нього і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Також повідомляє, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Розгляд справи просив проводи без його участі

У підготовче засідання призначене на 15.03.2021 року учасники справи не з`явились належним чином були повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 22.07.2020 року, ОСОБА_1 є власником 37/100 часток у праві власності на чотирикімнатну квартиру номер АДРЕСА_1 .

Власником 63/100 частини квартири номер АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.02.2010 року.

Згідно з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 02.10.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 02.10.2020 рік зареєстровані наступні особи: ОСОБА_6 , До Тхі Чам, ОСОБА_7 .

Відповідно до відомостей, наданих Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_7 17.11.2019 року виїхав з України. Відомості про повернення до України відсутні.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Нормами частин 1, 2 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Під час підготовчого провадження відповідачем було подано заяву про визнання позову, відповідно до змісту якої останній визнає позов.

Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки заява відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 206, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

3. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення тексту рішення суду.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

6. Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

7. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 15.03.2021 року.

Суддя Н.В. Новіченко