Провадження № 2/263/611/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., за участю секретаря судового засідання Ничипорук А.А., за участю представника позивача - адвоката Мацегора К.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт його спільного проживання з ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2005 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним 22.01.2013 року та посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав матері на праві власності на підставі договору дарування від 04.10.1984 року. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав разом з матір`ю в її будинку з 2005 року, оскільки матір була похилого віку, 1937 року народження, мала низьку захворювань, самостійно доглядати за собою не могла, потребувала сторонньої допомоги, останні три роки нічого не бачила. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. з питання оформлення спадщини після смерті матері, проте позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи, оскільки шестимісячний строк після смерті матері сплинув, а позивач на час її смерті не був зареєстрований за одною адресою з матір`ю. У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до суду із позовом з метою встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, оскільки від цього залежить реалізація його спадкових прав. Позивач звертався до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання в порядку окремого провадження, однак ухвалою суду заяву було залишено без розгляду, оскільки відповідач наполягав на наявності спору про право, тому позивач звернувся до суду із позовом в порядку позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 січня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в подальшому надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення позову залишив на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що позивача знає давно, з 2005 року позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю, оскільки вона хворіла та позивач переїхав до неї, щоб допомагати. Мати позивача погано бачила, тому позивач допомагав їх по господарству, ремонтував дах у будинку, вони проживали як одна родина. Похованням матері займався позивач, він її єдиний син, та проживав там разом з дружиною та дітьми.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з позивачем знайома з 2005 року, коли він переїхав до своєї матері, після смерті батька. Позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки його матір хворіла, погано бачила, та він їй допомагав. Позивач робив у будинку ремонт.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що знає позивача та всю його родину. Позивач у 2005 році переїхав проживати до матері за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки його матір хворіла та погано бачила, а позивач її доглядав. Позивач переїхав до матері після смерті його батька.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16 березня 2020 року.

Померла ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.10.1956 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 14.09.1978 року, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 30.01.2018 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 09.11.2017 року, копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 07.05.1968 року.

ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 04.10.1984 року, посвідченого Четвертою маріупольською нотаріальною конторою, реєстровий № 5643, належав будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який 22.01.2013 року посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С., згідно якого ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно позивачу ОСОБА_1 .

22.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. про відкриття спадкової справи та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , та листом нотаріуса № 503/01-16 від 22.09.2020 року позивачу роз`яснено, що він не вважається таким, що фактично прийняв спадщину, у зв`язку із чим рекомендовано звернутись до суду.

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62976897 від 21.12.2020 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 відсутня.

Позивач звертався до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в окремому провадженні, та ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.10.2020 року заяву позивача було залишено без розгляду, оскільки представник Маріупольської міської ради наполягав на наявності спорку про право, який не може бути вирішений в порядку окремого провадження.

Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб б/н, виданої 27.03.2020 року Комітетом самоорганізації населення «Первомайский», за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , також підтверджується актами про фактичне проживання б/н від 31.05.2018 року та 27.03.2020 року, складеними Комітетом самоорганізації населення «Первомайский», а також показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були допитані у судовому засіданні.

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як передбачено положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обв`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Враховуючи надані позивачем докази, приймаючи до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вказують, що позивач проживав з померлою матір`ю з 2005 року, суд вважає доведеним та таким, що підлягає встановленню, факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 , у період з 2005 року до моменту її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати за сплату судового збору у сумі 840,80 грн.

На підставі ст. ст. 1222, 1258, 1264 ЦК України, ст.ст.13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 2005 року по час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Маріупольська міська рада, , юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70.

Суддя Л.Г. Шатілова