Справа № 946/1907/21
Провадження № 2-з/946/28/21
У Х В А Л А

іменем України

15 березня 2021 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіна Г.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського мськрайонного суду Одеської області з позовом до компанії РІВЕР БАНКЕР ЕНД САПЛАЙ С.Р.О. (RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O.), адреса реєстрації: Словаччина, 94616, Бодза 93, реєстраційний номер: 47395354, ПДВ № SK (Slovakia, Bodza 93, 94616, ICO 47395354, DIC ) та компанії Т.П. З.Н.Г. ТРЕЙДІНГ ГАЗ Т.О.В. ( S.C. L.P.G. TRADING GAZ S.R.L.), адреса реєстрації: Румунія, Бухарест, сектор 4, вулиця Константін Редулеску-Морту, 13, поверх 5, квартира 51, кімната 2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення солідарно заборгованості по заробітній платі у загальній сумі 7000 євро.

12.03.2021 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Таранець О.Ю. про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна, в якій заявник просить накласти арешт на судно «ДІОМІД» («DIOMID»), ІМО 04400760, прапор Румунія, яке знаходиться на території Державного Підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» за адресою: 68600, Україна, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Портова, 7, на забезпечення морської вимоги стосовно виплати ОСОБА_1 заробітної плати; зобов`язати Капітана Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльську філію Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», відповідні органи Державної прикордонної служби України та органи доходів і зборів вжити заходи, що унеможливлюють вихід судна «ДІОМІД» («DIOMID»), ENI номер 04400760, прапор Румунія з Ізмаїльського морського порту, з території Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» за адресою: 68600, Україна, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Портова, 7.

Вимоги заяви обгрунтовує тим, що заявник був членом екіпажу судна «ДІОМІД» («DIOMID»), ENI номер 04400760, прапор Румунія відповідно до укладеного контракту про прийняття на роботу № 09 від 17.09.2020 року з компанією РІВЕР БАНКЕР ЕНД САПЛАЙ С.Р.О. (RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O.). Компанія Т.П. З.Н.Г. ТРЕЙДІНГ ГАЗ Т.О.В. (S.C. L.P.G. TRADING GAZ S.R.L.) є зареєстрованим власником судна «ДІОМІД» відповідно до Свідоцтва судна від 26.03.2015 року, виданого Міністерством транспорту Морських сил Румунії. Між компанією Т.П. З.Н.Г. ТРЕЙДІНГ ГАЗ Т.О.В. ( S.C. L.P.G. TRADING GAZ S.R.L.) та компанією РІВЕР БАНКЕР ЕНД ОСОБА_2 (RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O.) 04.09.2019 року укладено договір бербоут-чартеру з умовою викупу судна. Судно «ДІОМІД» перебуває у володінні відповідачів, які є відповідальними за морською вимогою щодо виплати заробітної плати членам екіпажу судна «ДІОМІД». Факт роботи заявника на судні «ДІОМІД» підтверджено записами у посвідченні особи моряка. Факт наявності заборгованості відповідачів з виплати заробітної плати підтверджено табелями обліку робочого часу на т/х «ДІОМІД». Заявник виконував свої трудові обов`язки належним чином, проте відповідачі своїх зобов`язань щодо виплати заробітної плати не виконали, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед заявником з виплати заробітної плати у сумі 7000 євро. На численні звернення до відповідачів з вимогами про виплату заробітної плати заявник відповіді не отримав. Враховуючи, що відповідачі відмовляються в добровільному порядку здійснити виплату заборгованості по заробітній платі, у відповідачів відсутнє на території України інше майно, є всі підстави вважати, що відповідачі надалі будуть ухилятися від виконання рішення суду, можуть у будь-який момент здійснити відчуження судна на користь інших осіб, а тому є необхідність застосувати захід забезпечення у вигляді арешту судна, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, а також утруднити захист прав, свобод та інтересів заявника.

Заява позивача про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з таких підстав.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 30 ЦПК України, справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно або до якого прямує, або порту реєстрації судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 9 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Перелік вимог щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначений ч. ч. 1, 4 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування - для юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) - для фізичної особи - підприємця, яка є відповідальною за морською вимогою; 3) розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна; 4) найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту (ч. 2 ст. 152 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Частиною 1 статті 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10 травня 1952 року, ратифікованої Законом України від 07 вересня 2011 року (далі - Конвенція) визначено, що морська вимога означає вимогу, яка виникає, зокрема, із заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1 Конвенції, арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Частиною 4 статті 3 Конвенції передбачено, що у разі укладення договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику, саме фрахтувальник, а не зареєстрований власник несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна.

При цьому позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї Конвенції, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв`язку з такими морськими вимогами.

Положення цього пункту застосовуються до будь-якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна.

Статтею 41 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України. Арешт не включає заходів, що здійснюються для виконання рішень суду чи господарського суду, що набрали чинності.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 42 Кодексу торговельного мореплавства України, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Кодексу торговельного мореплавства України, будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів заяви вбачається, що трудовий контракт укладено між заявником та компанією РІВЕР БАНКЕР ЕНД САПЛАЙ С.Р.О. (RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O.), яка як фрактувальник відповідно до ч. 4 ст. 3 Конвенції несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна.

Проте згідно п. 5 договору бербоут-чартеру з умовою викупу судна від 04.09.2019 року, укладеного між Т.П. З.Н.Г. ТРЕЙДІНГ ГАЗ Т.О.В. ( S.C. L.P.G. TRADING GAZ S.R.L.) та компанією РІВЕР БАНКЕР ЕНД САПЛАЙ С.Р.О. (RIVER BUNKER AND SUPPLY S.R.O.), договір укладено на 13 місяців до 05.10.2020 року, доказів продовження строку договору або його зменшення внаслідок повного викупу судна фрахтувальником суду не надано.

Матеріали справи не містять доказів наявності заборгованості відповідача перед заявником та її розміру.

Крім того, згідно довідки Державної служби Морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація) від 02.03.2021 року № 1565/02/15-21, за наявною інформацією, отриманою від в.о. начальника Управління (служби) капітана Ізмаїльського морського порту капітана порту, судно «DIOMID» (прапор Румунія) станом на 23.02.2021 року перебуває в Ізмаїльському морському порту.

Разом з цим, всупереч вимогам ч. 5 ст. 30, ч. 2 ст. 152 ЦПК України заявником не надано доказів перебування судна в Ізмаїльському морському порту на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Отже, суду у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не надано необхідних для забезпечення позову доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді арешту майна - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.І.Смокіна