ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4985/16-ц Номер провадження 22-ц/814/501/21Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись із позовними вимогами відповідно до уточненої позовної заяви від 24 листопада 2020 року, просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 244327-cred від 19 серпня 2008 року за період з 04 липня 2011 року по 04 липня 2016 року у розмірі - 20 636,92 доларів США та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 19 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 244327-cred, згідно якого банк надав йому кредит у розмірі 10 000 доларів США строком до 19 серпня 2010 року зі сплатою 24 % річних за користування кредитом.

У забезпечення виконання зобов`язань по вищевказаному кредитному договору, 19 серпня 2008 року банк уклав з ОСОБА_1 договір поруки, згідно якого остання зобов`язувалася перед позичальником відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору.

Зазначало, що ОСОБА_2 має прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 466,92 доларів США, а тому наявні підстави для застосування відповідальності за порушення грошового зобов`язання в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнення 48 % річних в межах погодженого сторонами строку позовної давності у 5 років.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 3% річних від простроченої суми боргу 8 466,92 доларів США за кредитним договором № 244327-cred від 19 серпня 2008 року за період з 04 липня 2011 року по 04 липня 2016 року у розмірі - 1271,08 доларів США, що еквівалентно складає за офіційним курсом НБУ станом на 17 грудня 2020 року 35 259,76 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку окремо один від одного оскаржили АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2

АТ КБ «ПриватБанк» просило змінити рішення місцевого суду та стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 636,92 доларів США, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 просив скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 244327-cred, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 доларів США, строком до 19 серпня 2010 року (п. 1.3, 1.4. кредитного договору) та зобов`язувався сплатити 24,00 % за користування кредитними коштами (п. 3.1 кредитного договору) (т. 1 а.с. 12-17).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 жовтня 2010 року у справі за № 2-4501/10 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 244327-cred від 19 серпня 2008 року, станом на 28 квітня 2010 року, в розмірі 11 619,00 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 8466,92 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 2568,77 доларів США; штраф (фіксована частина) 31,53 долара США; штраф (процентна складова) 551,78 доларів США та у повернення сплачених судового збору в розмірі 921, 39 грн. і витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.

Виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 грошових коштів за вказаним рішенням суду був повернутий банку Автозаводським відділом державної виконавчої служби м. Кременчука внаслідок відсутності майна у боржника на яке може бути звернуто стягнення.

Добровільно грошові кошти ОСОБА_2 банку не повернув.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для настання відповідальності ОСОБА_2 за порушення грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, на прострочену суму боргу відповідача по кредиту мають бути нараховані три проценти річних, що правильно встановлено місцевим судом.

Банком надано розрахунок про нарахування 48 % річних на суму заборгованості, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка не визначає іншого, а ніж 3 % річних, розміру процентів від простроченої суми.

Отже, вимога про нарахування 48 % річних від простроченої суми суперечить вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України та не підлягає задоволенню.

Проте, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача 3 процентів річних, місцевим судом залишено поза увагою положення законодавства щодо строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Місцевим судом залишено поза увагою, що між банком та ОСОБА_2 не укладався договір про збільшення позовної давності щодо вимоги про стягнення 3 процентів річних, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно п. 5.7. кредитного договору, АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 погодили, що термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів становить 5 років (т. 1 а.с. 16).

Проте, стягнення 3 процентів річних як вид відповідальності за порушення грошового зобов`язання не є стягненням відсотків за користування кредитом, а також не є неустойкою (пенею чи штрафом).

Таким чином, 3 процентів річних мають бути стягнуті в межах строків позовної давності, тобто за період з 04 липня 2013 року по 04 липня 2016 року, а саме 762,02 доларів США, що еквівалентно складає за офіційним курсом НБУ станом на 17 грудня 2020 року 21 136,37 грн. (США (8 466,92 доларів США * 3% * 1095 днів прострочки / 365 / 100).

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм матеріального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення в частині визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його зміни у відповідній частині.

Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь банку судовий збір у розмірі 457,41 грн.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 2, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року в частині визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 3% річних від простроченої суми боргу 8 466,92 доларів США за кредитним договором № 244327-cred від 19 серпня 2008 року за період з 04 липня 2013 року по 04 липня 2016 року у розмірі 762,02 доларів США, що еквівалентно складає за офіційним курсом НБУ станом на 17 грудня 2020 року 21 136,37 грн.

Змінити порядок розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 457,41 грн. судового збору.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин