Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Поліщука Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем ОСОБА_2 06.08.2010 р. шлюбу (актовий запис № 483, складений Відділом РАЦС Керченського міського управління юстиції Автономної республіки Крим, в якому вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, в зв`язку з чим постійно виникали сварки та конфлікти. Подружні відносини припинились з середини 2018 р., з цього часу не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше подружнє життя неможливе і єдиним розумним виходом є розірвання шлюбу, проти примирення заперечує. Спір про майно вирішується в самостійно в судовому порядку.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 26.10.2018 р. (суддя Войтенко Т.В.).

Відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову та надати максимально можливий термін на примирення, посилаючись на те, що вважає, що у них багато спільного, дитині потрібна мати та повноцінна сім`я. Йому відомо ро те, що у позивача є інший чоловік, але він вважає, що такі відносини носять тимчасовий характер, а тому вважає, що їх сім`я не розпалась.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 26.06.2019 р. вищевказаний позов був залишений без розгляду на підставі ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України в зв`язку з повторною неявкою позивача.

Постановою Київського апеляційного суду м.Києва від 16.01.2020 р. вищевказану ухвалу скасовано з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За клопотанням відповідача судовий розгляд справи був відкладений в судовому засіданні 10.02.2021 р. на 15.03.2021 р. в зв`язку з хворобою відповідача, підтвердженою відповідними медичними документами.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Позивач додала, що шлюбні відносини припинені між нею та відповідачем з серпня 2018 р., спільного господарства та спільного бюджету з цього часу не маю, взаємні право та обов`язки між ними з цього часу відсутні. За тривалий час перебування справи в провадженні суду шлюбні відносини між нею та відповідачем не відновлені, вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, на примирення позивач категорично не згодна, збереження сім`ї на її думку немислимо і суперечить її інтересам. Крім того, додала, що на теперішній час в провадженні Подільського районного суду м.Києва перебувають цивільні справи про поділ майна подружжя між ними та визначення місця проживання дитини зі стягненням аліментів.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з`явився, через канцелярію суду знову подав заяву про відкладення розгляду справи в зв`язу з погіршенням епідемичної ситуації в Україні та неможливстю залишити малолітнього сина самого.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання є повторною (розгляд справи раніше також був відкладений за клопотанням відповідача з 10.02.2021р. на 15.03.2021 р.), відзив відповідачем поданий, заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (які проводяться судом в умовах карантину), а підстави, передбачені ст.240 ЦПК України, для відкладення відсутні, то неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, в зв`язку з чим суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 483, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб (повторне) серії НОМЕР_1 від 03.03.2021 р., виданим Святошинським РВ ВДРАЦС у м.Києві.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач стверджує, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, сторони проживають окремо, сімейні права та обов`язки подружжя між ними відсутні, вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком.

У відзиві відповідач підтвердив факт припинення шлюбних відносин та проживання позивача з іншим чоловіком.

Отже, суд дійшов висновку, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

На час розгляду справи в провадженні районного суду перебуває цивільна справа № 758/14511/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, позивач також зазначає про наявність спору між сторонами про місце проживання дитини, який вирішується в самостійному порядку в суді.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, виходячи з такого.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, зазначивши в позові про те, що заперечує проти примирення з відповідачем.

Також під час перебування справи в провадженні суду (майже 2 роки та 5 місяців), що є тривалим часом, позивач не висловила свого наміру на збереження сім`ї з відповідачем та в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу. Крім того, шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. А тому, враховуючи принцип обоюдної добровільності шлюбу, надання строку на примирення буде суперечить принципам моралі та інтересам позивача. Також справа перебуває в провадженні суду тривалий час, за який сторони не відновили шлюбні відносини, а тому підстав для задоволення клопотання відповідача про надання строку на примирення немає.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 704,8 грн., підтверджений документально.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст.1, 3, 24, 56, ч. 3 ст. 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянкою України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстрований 06 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 483, що мають одну малолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 06 серпня 2010 року № 483, складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 16.03.2021 р.

Суддя Подільського районного

суду м.Києва Н.М. Ларіонова