Справа № 360/2140/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2021 рокусмт Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Герасименко М.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення скарги у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця у частині неповернення виконавчого документа стягувачу, визнання неправомірними та скасування постанови від 11 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження та постанови від 01 березня 2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду зі скаргою на бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., у якій просили: визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця у частині неповернення виконавчого документа стягувачу; визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця від 11 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження та від 01 березня 2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 64486817.

Разом зі скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення скарги, у якому остання просила: зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, виданого Бородянським районним судом Київської області 22 січня 2016 року у справі № 360/2140/15-ц; зупинити передачу арештованого приватним виконавцем майна на реалізацію. Вказане клопотання мотивовано тим, що до завершення розгляду скарги на бездіяльність, дії та рішення приватного виконавця належний заявнику автомобіль може бути переданий на реалізацію і реалізований через електронні торги. Незабезпечення скарги та невжиття заходів щодо зупинення стягнення можуть порушити права заявника у виконавчому провадженні.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом та зупинення передачі арештованого майна на реалізацію не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов, забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав, суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час прийняття вказаної постанови) виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Аналогічні норми містяться у п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у чинній редакції.

Отже, при розгляді скарги на рішення державного чи приватного виконавця суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, та до завершення розгляду скарги суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, при наявності для цього підстав.

Звертаючись до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення, поданого в межах розгляду скарги, заявник просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого листа та зупинити передачу арештованого майна на реалізацію.

Однак, обраний заявником спосіб забезпечення не відповідає вимогам закону.

Норми ЦПК України, які регламентують порядок здійснення контролю за виконанням судового рішення не містять норми, які б надавали суду повноваження вжити заходи забезпечення скарги на дії приватного виконавця, які вказуються заявником у своєму клопотанні.

Заявлені боржником заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій приватного виконавця, оскільки такі заходи застосовуються судами під час розгляду справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18.

У вказаній постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суди, пославшись на останній абзац пункту 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно з яким судам роз`яснено, що до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження), не звернули уваги на те, що це стосується оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд не мав правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги, використовуючи інститут цивільного процесуального права - забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів, поданого в межах розгляду скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149-153, 447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення скарги у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця у частині неповернення виконавчого документа стягувачу, визнання неправомірними та скасування постанови від 11 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження та постанови від 01 березня 2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 15 березня 2021 року.

Суддя М. Герасименко