ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1117/21
провадження № 2/753/1240/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Ганіної М.Д., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати його батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що внести зміни до актового запису про народження дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що він разом з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2019 року, вони проживали разом в квартирі відповідача. Вважаючи себе батьком дитини, позивач зазначає, що він цікавився перебігом вагітності, станом здоров`я відповідача, однак відповідач заперечує його батьківство та зареєструвала дитину без урахування бажання позивача бути записаним батьком дитини.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

25 березня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків відповідно до вказаної ухвали суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/1117/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13 травня 2021 року; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

13 травня 2021 року розгляд справи відкладено на 9 червня 2021 року.

20 травня 2021 року від Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява, в якій Відділ повідомив, що згідно з актовим записом про народження № 2060 від 14 серпня 2020 року, складеним на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація дитини була проведена згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, та просив розглядати справу за відсутності представника Відділу.

20 травня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач вказує, що позивач не є біологічним батьком її дитини, підтвердила, що з лютого по листопад 2019 року спільно проживала з позивачем, однак з жовтня 2019 року близькості з позивачем не було, а їх стосунки завершилися 9 листопада 2019 року. В цей час у відповідачки розпочалися стосунки з новим чоловіком, внаслідок яких вона завагітніла та народила дочку наприкінці 39 - на початку 40 тижня вагітності, що відповідає часу зв`язку з новим чоловіком. Після цього відповідач попросила позивача зібрати свої речі і звільнити квартиру та, з огляду на відмову позивача, відповідач змінила замки на дверях та залишила речі позивача консьєржам будинку.

Також відповідач вказує, що її стосунки з батьком дитини завершилися тільки-но він дізнався про її вагітність, у зв`язку із чим позивач намагався відновити з нею стосунки, однак поведінка позивача була непослідовною та часом загрозливою, внаслідок чого відповідач зверталася до органів поліції з метою припинити такі дії позивача.

Також 3 червня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач просить, зокрема, у примусовому порядку направити ОСОБА_1 на медичну експертизу щодо можливості запліднення жінки.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

17 вересня 2021 року відповідач подала до суду клопотання про сплив позовної давності та просила суд справу залишити без розгляду.

3 листопада 2021 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та позовну заяву у новій редакції, згідно з якою просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що внести зміни до актового запису про народження дитини № 2060 від 14 серпня 2020 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дарницького управління юстиції в м. Києві, а також в свідоцтві про народження дитини.

Разом з вказаною заяв представник позивача подав клопотання про призначення судово-медичної генетичної експертизи.

У судовому засіданні 5 листопада 2021 року уточнену позовну заяву прийнято судом до розгляду.

З метою надання відповідачу строку для подання відзиву на уточнену позовну заяву та заперечень щодо клопотання про призначення експертизи, розгляд справи у судовому засіданні 5 листопада 2021 року відкладено на 8 грудня 2021 року.

11 листопада 2021 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просить залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку зі спливом позовної давності, а також повторно заявила .

Суд розглянувши клопотання позивача та відповідача про проведення експертизи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання позивача підлягає частковому задоволенню, а у клопотанні відповідача слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом позову у вказаній справі є визнання батьківства ОСОБА_1 стосовної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже до предмету доказування у цій справі входять обставини, що засвідчують походження дитини від ОСОБА_1 .

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною першою статті 104 ЦПК України передбачено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, підстави проведення експертизи, питання з яких експерт має надати висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Так, згідно з положеннями частини другої статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

У розумінні статті 128 СК України та пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» підставою для визнання батьківства можуть бути будь-які відомості, зокрема висновки судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення Суду у справі «Калачова проти Російської Федерації» №3451/05,§ 34 від 7 травня 2009 року).

З матеріалів справи вбачається, що сторонами не надано будь-яких висновків судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, які б відповідали вимогам, визначеним статтею 102 ЦПК України.

Відтак, з урахуванням наведених вище процесуального права та враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин, зокрема, що обставина встановлення біологічного батьківства, яка може бути підтверджена експертизою, є істотною і її з`ясування є обов`язковим для правильного вирішення справи, суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Саме висновок такої експертизи, на думку суду, є одним із доказів, що може засвідчити походження дитини від певної особи, а для з`ясування цих обставин, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідну обставину об`єктивно неможливо.

При цьому суд виходить із наявності визначених статтею 103 ЦПК України умов для її призначення, а саме необхідності спеціальних знань у галузі молекулярної генетики, а також відсутності у справі відповідного висновку із цих самих питань.

Водночас суд вважає необґрунтованим клопотання відповідача про направлення позивача на медичну експертизу щодо можливості запліднення жінки, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б відповідали критеріям, передбаченим статтями 77 - 80 ЦПК України, та давали підстави суду припустити наявність обставин, на які посилається відповідач для проведення такої експертизи, та їх існування станом на час зачаття дитини. Також суд зауважує, що проведення такої експертизи та її результати станом на дату розгляду цієї справи не спростовуватиме факт можливого біологічного батьківства позивача саме станом на час зачаття дитини і такий факт може бути встановлений шляхом проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Таким чином, для об`єктивного з`ясування обставин справи, виконання вимог цивільно-процесуального законодавства щодо повноти та всебічності дослідження доказів у справі, подане представником позивача клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи підлягає частковому задоволенню судом.

При цьому, суд виходить з того, що відповідно до вимог частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Згідно з частиною першою та третьою статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача в частині доручення проведення судової експертизи запропонованій ним установі - Медико-генетичному центру «Мама Папа», оскільки ним не надано доказів на підтвердження права такої установи здійснювати відповідні види досліджень, та вважає доцільним визначити для проведення такої експертизи Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи (04141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4), попередивши експертів (експерта), яким доручено проведення зазначеної експертизи, про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Реалізуючи надане суду частиною четвертою статті 103 ЦПК України право визначення питань, з яких має бути проведена експертиза, суд для повного та всебічного з`ясування обставин справи, вважає, що на вирішення експертів слід поставити таке питання:

- Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та якою є вірогідність такого батьківства?

З огляду на те, що клопотання про призначення судової експертизи заявлено позивачем, суд вважає за необхідне оплату за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Водночас, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до вимог статті 109 ЦПК України у разі ухилення ОСОБА_1 або ОСОБА_2 від подання експертам необхідних зразків, матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, на час проведення експертизи.

З огляду на викладене провадження у справі на час проведення експертизи слід зупинити.

Керуючись статтями 76, 77, 103, 104, 252, 253, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ніцу Ігоря Георгійовича про призначення у справі судово-медичної генетичної експертизи задовольнити частково.

Призначити у цивільній справі № 753/1117/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- «Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та якою є вірогідність такого батьківства?».

Проведення судової молекулярно-генетичної експертизи доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (04141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

Попередити експертів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього (них) обов`язків.

Про день та час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи повідомити сторін у справі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; тел.: НОМЕР_1 ; представник позивача - адвокат Ніцу Ігор Георгійович, АДРЕСА_2 ; тел.: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_3 ).

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`явитися для проведення експертизи до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (04141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) у визначений експертами час, зокрема, і для відібрання зразків біологічного матеріалу, при собі мати документи, що посвідчують їх особи.

Роз`яснити, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оплату за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у справі покласти на позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; тел.: НОМЕР_1 ; представник позивача - адвокат Ніцу Ігор Георгійович, АДРЕСА_2 ; тел.: НОМЕР_2 )

Провадження у справі зупинити до отримання висновку судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повий текст ухвали складено 10 січня 2022 року.

Суддя: О.В. Якусик