ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» березня 2021 року

м. Харків

справа № 638/15098/20

провадження № 22ц/818/2069/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінтаун», представник відповідача Дідик С.Є.,

відповідачка ОСОБА_1 , представник відповідачки ОСОБА_2 ,

третя особа Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2020 року в складі судді Штих Т.В.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Грінтаун» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про витребування майна з чужого незаконного володіння та просив витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь власника Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Грінтаун» наступні приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 :

нежитлове приміщення підвалу №ІІ, ІІе, ІІи в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 24,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІб в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 5, 3 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІв в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 5,8 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІг в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 10,8 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІд в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІж в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,7 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІз в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 7,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІк в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,5 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІм в житловому будинку літ «А-8»

загальною площею 8,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІн в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІІ в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 9,2 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №Х в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 22,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

вирішити питання щодо судових витрат.

У листопаді 2020 року Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Грінтаун» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що 12 березня 2020 року за ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу з Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю від 01 вересня 2010 року зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ «А-8» № ІІ, № ІІе, № ІІи, № ІІІ, №IV, №V, №Х за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, 06 липня 2020 року на підставі висновку щодо технічної можливості виділу за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу №№ ІІб, ІІв, ІІг, ІІд, ІІж, ІІз, ІІк, ІІм, ІІн за вказаною адресою.

Вказав, що усі вищезазначені нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку є допоміжними (підсобними) приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців, а також дотримання санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир, отже, не можуть бути самостійними об`єктами цивільних правовідносин. У нежитлові приміщення підвалу заведені мережі теплопостачання, водопостачання, водовідведення, у них знаходиться тепловий пункт, технологічне обладнання опалювально-вентиляційних систем, теплопостачання калориферів, електричні мережі тощо.

Зазначив, що дії Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю з відчуження вказаних приміщень пов`язаній особі ОСОБА_1 , направлені на завдання йому шкоди у вигляді позбавлення права власності на допоміжні (технічні) приміщення будинку. Правочини з відчуження майна порушують публічний порядок та є нікчемними. Реєстрація права власності за відповідачкою на нежитлові приміщення на підставі висновку щодо технічної можливості виділу також є неправомірною.

Вказав, що необхідно вжити заходів забезпечення позову у вигляді арешту зазначених приміщень, оскільки їх невжиття може призвести до відчуження, псування, пошкодження або знищення спірного майна, що спричинить невиконання його вимог, істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню його порушених прав та виконанню рішення у справі у разі задоволення позову.

Просив вжити заходів забезпечення позову у справі, а саме накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , - приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 :

нежитлове приміщення підвалу №ІІ, ІІе, ІІи в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 24,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІб в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 5, 3 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІв в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 5,8 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІг в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 10,8 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІд в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІж в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,7 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІз в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 7,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІк в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,5 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІм в житловому будинку літ «А-8»

загальною площею 8,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІн в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІІ в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 9,2 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №Х в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 22,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2020 року заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінтаун» про забезпечення позову задоволено частково; заборонено суб`єктам реєстраційних дій, у тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з нерухомим майном, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності та вносити відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме: приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 :

нежитлове приміщення підвалу №ІІ, ІІе, ІІи в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 24,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІб в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 5, 3 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІв в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 5,8 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІг в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 10,8 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІд в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІж в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,7 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІз в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 7,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІк в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,5 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІм в житловому будинку літ «А-8»

загальною площею 8,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІн в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 6,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №ІІІ в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 9,2 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

нежитлове приміщення підвалу №Х в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 22,1 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101;

в іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, неповно з`ясував обставини у справі, не врахував, що станом на дату подання позову вона є власницею лише нежитлових приміщень підвалу №№ ІІІ, ІІб, ІІв, ІІд, ІІж, ІІз, ІІк, ІІм, ІІн у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Інші приміщення, а саме: № ІІ, ІІе, ІІи, ІІг, Х за нею не зареєстровані, отже суд дійшов помилкового висновку про вжиття заходів забезпечення позову щодо цього майна. Суд першої інстанції не з`ясував склад майна, що належить їй, його вартість та чи не порушено принцип співмірності. Мотивувальна частина ухвали суду не містить обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вказала, що зазначені нежитлові приміщення не відносяться до допоміжних приміщень, які призначені для забезпечення експлуатації і обслуговування будинку, що, зокрема, підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса від 23 листопада 2020 року.

05 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінтаун» надійшов відзив на апеляційну скаргу з додатками, в якому зазначив, що судове рішення є законним, а апеляційна скарга необгрунтованою. При цьому посилався на те, що вжиття заявлених позивачем по даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог, оскільки вже під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 вживає заходи для того, щоб позбутися заявленого позивачем майна, яке є предметом позову.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали оскарження ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду змінити.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, пов`язані з реєстрацією права власності та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про витребування спірного майна.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі, грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 квітня 2019 року у справі № 554/1893/17, від 26 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц, від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Пунктами 1, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Грінтаун» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Спір між сторонами виник у зв`язку з тим, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу у житловому будинку, які, на думку позивача, є допоміжними, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, тобто є спільною власністю всіх співвласників будинку.

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 12 березня 2020 року за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № АХ3/02/підв-09-10 від 01 вересня 2010 року з Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю; додаткової угоди номер 1 від 28 грудня 2010 року; акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, від 27 лютого 2020 року зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу №ІІ, ІІе, ІІи в житловому будинку літ «А-8», загальною площею 24,6 кв м, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 163).

Крім того, 12 березня 2020 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу № ІІІ, ІV, V, Х за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав АХ3/03/підв-09-10, АХ3/04/підв-09-10, АХ3/05/підв-09-10, АХ3/10/підв-09-10 (а. с. 118-122).

22 червня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвентарбюро» складено висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна щодо нежитлового приміщення підвалу №ІІ в літ «А-8» загальною площею 88,0 кв м (а. с. 66-67).

06 липня 2020 року на підставі зазначеного висновку за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу №№ ІІб, ІІв, ІІг, АДРЕСА_1 (а. с. 118-120, 155-160).

Як встановлено судом, предметом позову є витребування майна з чужого незаконного володіння. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що захист прав та інтересів позивача до ухвалення рішення у справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції установив, що між сторонами дійсно існує майновий спір щодо вищевказаних нежитлових приміщень, здійснив оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна є співмірними з позовними вимогами.

Такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та ґрунтується на положенні статті 150 ЦПК України, за змістом якої позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії

Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неспівмірності вжитих заходів забезпечення позову з позовними вимогами, оскільки такі доводи спростовуються змістом поданого позову, предметом якого є вимога про витребування майна, заяви про забезпечення позову та зібраними у справі на даному етапі доказами. Вартість спірного майна не має значення при вирішенні питання щодо співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам, оскільки предметом позову є не грошові кошти, а саме нерухоме майно.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що спірні нежитлові приміщення не відносяться до допоміжних приміщень, які призначені для забезпечення експлуатації і обслуговування будинку, оскільки вказані обставини підлягають перевірці під час вирішення спору по суті.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що вона є власницею лише нежитлових приміщень підвалу №№ ІІІ, ІІб, ІІв, ІІд, ІІж, ІІз, ІІк, ІІм, ІІн у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , натомість інші приміщення, а саме: №№ ІІ, ІІе, ІІи, ІІг, Х за нею не зареєстровані, судова колегія вважає частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Перебування нежитлових приміщень підвалу №№ ІІ, ІІе, ІІи у власності ОСОБА_1 станом на 13 жовтня 2020 року підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 228038852 (а. с. 163).

Реєстрація права власності на нежитлове приміщення підвалу № Х за ОСОБА_1 підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 215454960 від 08 липня 2020 року (а. с. 121).

Зазначені інформаційні довідки надані суду позивачем разом з позовом. Інших відомостей щодо власників спірних приміщень сторонами не надано. Доказів на підтвердження відсутності у власності ОСОБА_1 зазначених приміщень матеріали оскарження ухвали не містять. Долучені ОСОБА_1 до апеляційної скарги витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначених обставин не спростовують, оскільки містять лише відомості про реєстрацію за нею права власності на приміщення №№ ІІІ, ІІб, ІІв, ІІд, ІІж, ІІз, ІІк, ІІм, ІІн, однак не містять інформації щодо інших приміщень будинку та їх власників, тобто розгорнутої інформації щодо всіх приміщень будинку.

Разом з тим, дійсно, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 жовтня 2020 року № 228038852, 06 жовтня 2020 року нежитлове приміщення підвалу № ІІг у будинку АДРЕСА_1 відчужено Фірмі « ОСОБА_3 » - Товариству з обмеженою відповідальністю на підставі договору дарування (а. с. 159).

Тобто, станом на час звернення позивача до суду та вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову нежитлове приміщення підвалу № ІІг у будинку АДРЕСА_1 вибуло з власності відповідачки ОСОБА_1 .

Власник приміщення - Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю є третьою особою у справі, позовних вимог до нього не заявлено.

Таким чином, оскільки відповідачка не є власницею нежитлового приміщення підвалу № ІІг у будинку АДРЕСА_1 , яке відчужила ще до звернення позивача до суду з позовом у цій справі, а чинний власник цього нерухомого майна як відповідач до участі у справі не залучений, підстав для вжиття заходів забезпечення позову щодо цього об`єкта нерухомого майна не вбачається.

При цьому, у разі зміни позовних вимог та залучення до участі у справі Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю як співвідповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінтаун» не позбавлене можливості повторно звернутися до суду з вимогами про забезпечення позову щодо цього майна.

Отже, оскаржувана ухвала суду підлягає зміні з виключенням з її резолютивної частини заборони вчинення реєстраційних дій щодо нежитлового приміщення підвалу №ІІг в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 10,8 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101.

В іншій частині ухвала суду є законною та обґрунтованою, яка постановлена з додержанням норм процесуального права.

Оскільки справа по суті спору не розглядалась, підстав для розподілу судового збору судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2020 року змінити, скасувавши її в частині заборони суб`єктам реєстраційних дій, у тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з нерухомим майном, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності та вносити відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення підвалу № ІІ г в житловому будинку літ «А-8» загальною площею 10,8 кв м, реєстраційний номер об`єкта 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Фірмі «Т.М.М.» - Товариству з обмеженою відповідальністю.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 17 березня 2021 року.