Провадження № 2/201/994/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

з секретарем судового засідання Гоц Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2020 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Батманової В.В. від 14 грудня 2020 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням відповідно до ч. 1 ст. 274 , ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 25.08.2005 між ОСОБА_1 та АКБ Райффайзенбанк Україна (правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк) було укладено кредитний договір № МL-301/155/2005, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 56 000 дол. США. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком, 25.08.2005 між кредитором та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-301/129/2005, за умовами якого поручитель взяв на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність разом з боржником за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Також 16.05.2007 між ОСОБА_1 та АКБ Райффайзенбанк Україна (правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк) було укладено кредитний договір № СL-301/299/2007, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 27 521,97 Швейцарських франків. Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком, 16.05.2007 між кредитором та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-301/127/2007, за умовами якого поручитель взяв на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність разом з боржником за невиконання зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором кредитор був вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2011 по справі № 2-4628/2011 позовні вимоги ТОВ ОТП Факторинг Україна було задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів суму боргу за кредитними договорами у розмірі 634 260 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1820 грн. Позивач зазначає, що рішення суду від 09.06.2011 на сьогоднішній день боржниками не виконано, а оскільки наявність судового рішення, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, позивач нарахував інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за кредитними договорами, по тілу кредиту та відсоткам за період з 19.11.2017 по 19.11.2020, що передував зверненню з позовом до суду, а саме, 105540,86 грн. інфляційні втрати та 57 141,51 грн. - заборгованість по 3% річних, які позивач просив солідарно стягнути з боржника та поручителя, а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідачі в судові засідання 02.02.2021 та 09.03.2021 двічі поспіль не з`явилися, про дату та час слухання справи відповідачі повідомлялися шляхом направлення судових повісток за адресою проживання, яка була підтвердженою відповідями наданими ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 11.12.2021. Крім того, про дату та час розгляду справи на 09.03.2021 відповідачі повідомлялися шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада.

Отже, належним чином повідомлені про розгляд справи судом, відповідачі в судові засідання повторно не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулися, а також не скористалися правом надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідачі, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.08.2005 між ОСОБА_1 та АКБ Райффайзенбанк Україна (правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк) було укладено кредитний договір № МL-301/155/2005, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 56 000 дол. США. 16.05.2007 між ОСОБА_1 та АКБ Райффайзенбанк Україна (правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк) було укладено кредитний договір № СL-301/299/2007, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 27 521,97 Швейцарських франків.

У зв`язку з неналежним виконанням боржником умов кредитного договором та наявністю заборгованості, кредитор скористався своїм правом на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості солідарно з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2011 по справі № 2-4628/2011 позовні вимоги ТОВ ОТП Факторинг Україна було задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів суму боргу за кредитними договорами у розмірі 634 260 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1820 грн.

Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, які встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2011, яке набрало законної сили встановлено, що ідповідно до кредитного договору від від 16.05.2007 р. № СL-301/299/2007 відповідачу ОСОБА_1 був наданий ЗАТ «ОТП Банк» кредит у розмірі 27.521, 97 швейцарських франків зі сплатою за користування ним 9,49 % річних та кінцевим терміном повернення 16.05.2013. Крім того, 25.08.2005 р. між ЗАТ «ОТП Банк`та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № МL-301/155/2005, відповідно до якого останньому був наданий кредит у розмірі 56.000, 00 доларів США зі сплатою за користування ним плаваючої процентної ставки у розмірі 6,50% та кінцевим терміном повернення 25.08.2015.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами № СL-301/299/2007 від 16.05.2007 р. та № МL-301/155/2005 від 25.08.2005 р. були укладені з відповідачем ОСОБА_2 договори поруки № SR-301/127/2007 від 16.05.2007 р. та № SR-301/129/2005 від 25.08.2005.

Згідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В позовній заяві позивачем зазначено, що оскільки на сьогоднішній день рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2011 відповідачами, які несуть солідарну відповідальність, фактично не виконано, заборгованість по кредитних договорах не погашена, кредитор має право на отримання сум передбачених ст.625 ЦК України, а тому позивач нарахував інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором по тілу кредиту та відсоткам, що передували зверненню з позовом до суду за період з 19.11.2017 по 19.11.2020, а саме, 105540,86 грн. інфляційні втрати та 57 141,51 грн. - заборгованість по 3% річних.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України)

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019р. у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Підводячи підсумок викладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню та з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно 3% річних у розмірі 57 141,51 грн. та інфляційні втрати у розмірі 105540,86 грн., а загалом 162 682,37 грн., нараховані за період з 19.11.2017 по 19.11.2020.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 440 грн. 24 коп., по 1220,12 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 549, 611, 625, 1048, 1054 ЦК України, постановами Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019р. у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18), ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, ч.4 ст.82, ст.ст. 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна інфляційні втрати та 3% річних, які нараховані за період з 19.11.2017 по 19.11.2020 у розмірі 162 682 грн. 37 коп. (сто шістдесят дві тисячі шістсот вісімдесят дві грн. 37 коп.), які складаються з: 3 % річних у розмірі 57 141 грн. 51 коп., інфляційні втрати, які нараховані на прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 105540 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1220,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1220,12 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Батманова