Дата документу 10.03.2021 Справа № 244/3244/13-ц
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 244/3244/13 Головуючий у 1-й інстанції: Ходько В.М.
Провадження №22-ц/807/681/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді - доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Маловічко С.В.,

за участю секретаря Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації, за неотримане продовольче забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації, за неотримане продовольче забезпечення.

Заяву він обґрунтував тим, що рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року по справі №244/3244/13-ц присуджено до стягнення з Міністерства оборони України грошову компенсацію в сумі 96366, 40 грн за не отримане продовольче забезпечення на користь ОСОБА_1 .

Рішення не містить відмітки про набрання законної сили, оскільки підсудність справ Сніжнянського міського суду Донецької області було змінено та визначено за Куйбишевським районним судом Запорізької області, якому по теперішній час справи не передавались, а тому таке рішення було роздруковано Куйбишевським районним судом Запорізької області з Єдиного державного реєстру судових рішень, де відсутня інформація про набрання рішенням законної сили.

Факт набрання рішенням законної сили підтверджується самим фактом пред`явлення його до виконання та ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2013 року про зміну способу виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області.

На виконання вказаного судового рішення, представнику ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_11 було видано виконавчий лист, оригінал якого було йому повернуто без виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року.

Однак, ОСОБА_11 не було повернуто ОСОБА_1 оригінал виконавчого листа, крім того, ОСОБА_1 втратив зв`язок з представником та йому взагалі не відомо місце проживання/перебування ОСОБА_11 .

Наразі вказаний виконавчий лист виданий на виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року по справі №244/3244/13-ц, втрачено.

Таким чином, враховуючи той факт, що судове рішення, яким присуджено до стягнення з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане продовольче забезпечення не виконане, а оригінал виконавчого документа втрачений, оскільки був надісланий представнику ОСОБА_11 , який не повернув ОСОБА_1 виконавчий документ, він вимушений звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 не було відомо про хід виконавчого провадження та про те, що виконавчий лист було повернуто без виконання його представнику ОСОБА_11 , а зв`язок з ним втрачено, вважає, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа є поважними.

Із урахуванням зазначеного заявник просив суд:

Поновити строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року по справі №244/3244/13-ц в частині присудження до стягнення з Міністерства оборони України грошової компенсації в сумі 96366,40 грн на користь ОСОБА_1 за не отримане продовольче забезпечення.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року по справі №244/3244/13-ц в частині присудження до стягнення з Міністерства оборони України грошової компенсації в сумі 96366,40 грн на користь ОСОБА_1 за не отримане продовольче забезпечення.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року та прийняти постанову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 , поновивши строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року по справі №244/3244/13-ц в частині присудження до стягнення з Міністерства оборони України грошової компенсації в сумі 96366,40 грн на користь ОСОБА_1 за не отримане продовольче забезпечення та видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року по справі №244/3244/13-ц в частині присудження до стягнення з Міністерства оборони України грошової компенсації в сумі 96366,40 грн на користь ОСОБА_1 за не отримане продовольче забезпечення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виконавчий лист у даній справі втрачений, виконання рішення суду неможливе, а заборгованість перед ОСОБА_1 не погашена. Суд першої інстанції на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа не взяв до уваги ті обставини, що представнику ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_11 було видано виконавчий лист, який пред`являвся до виконання, однак був повернутий представнику за довіреністю без виконання, який йому повернуто не було, а з представником втрачено зв`язок.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України до суду не надходив.

Міністерство оборони України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а. с. 76-78) до апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів ухвалила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності Міністерства оборони України, повідомленого належним чином про дату, час і місце розгляду справи, який не з`явився в судове засідання, на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надав жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт втрати оригіналу виконавчого листа, зокрема його неотримання представником позивача ОСОБА_11 . Стягувач протягом усього часу з моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не реалізовував свої процесуальні права під час виконання рішення суду у межах вказаного провадження, протягом тривалого періоду ним не цікавився, не сприяв виконанню судового документу, не контролював його виконання, та звернувся із заявою про видачу дубліката через шість років та три місяці з часу повернення Казначейством виконавчого листа без виконання.Таким чином, з урахуванням того, що заява про видачу дублікату виконавчого листа була подана ОСОБА_1 з пропуском строку встановленого на її подання, з причин, які не є поважними, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для його поновлення та відповідно для видачі дублікату виконавчого листа.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 03.12.2010 по цивільній справі № 2-709/2010, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації задоволено, стягнуто з відповідача грошову компенсацію за неотримане продовольче забезпечення, зокрема на користь ОСОБА_1 в сумі 96 366,40 грн. (а.с.10-13).

На виконання рішення суду видано виконавчий лист.

Як вбачається з листа Державної казначейської служби України № 5-06-06/14955 від 27.08.2020, оригінал виконавчого листа Сніжнянського міського суду Донецької області від 03.12.2010 по цивільній справі № 2-709/2010 (244/3244/13-ц) про стягнення з Міністерства оборони України грошової компенсації в сумі 96 366,40 грн на користь ОСОБА_1 , Казначейством повернуто представнику за довіреністю ОСОБА_11 без виконання листом від 17.07.2014 № 5-13/5320-16645 (а.с.22).

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертоюстатті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертоїстатті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ "Перехідні положення" ЦПК України.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання - протягом трьох років.

Відполвідно до положень стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються а) пред`явленням виконавчого документа до в виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно з частиною п`ятою статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачу), повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" установлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", а також особливості їх виконання.

Статтею 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" установлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником яких є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності в зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року було видано виконавчий лист.

Ухвалою Сніжнянського міського суду Донецької області від 23 липня 2013 року заяву Міністерства оборони України про заміну способу виконання судового рішення, задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької оласті від 23 липня 2013 року, якою замість видачі ОСОБА_1 грошової компеннсації у розмірі 96366.40 грн зобов`язано Міністерство оборони України видати продоводьче забезпечення в натурі у відповідності із загальновійськовою нормою. Також визнано таким, що втратив законну силу виконавчий лист №2-7029/2010 про стягнення грошової компенсації за не отримане продовольче забезпечення на користь ОСОБА_1 в розмірі 96366,40 гривень (а.с.14-16).

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 вересня 2013 року, ухвалу Сніжнянського міського суду Донецької області від 23 липня 2013 року, скасовано. Відмовлено Міністерству оборони України у задоволенні заяви про заміну способу виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року. (а.с. 18-21).

З листа Держдавної казначейської служби України 5-06-06/14955 від 27 серпня 2020 року, встановлено, що листом від 17 липня 2014 року №5-13/5320-16645 Казначейством повернуто представнику за довіреністю ОСОБА_11 без виконання оригінал виконавчого листа Сніжнянського міського суду Донецької області по справі №2-7029/10 про стягнення коштів у сумі 96366,40 грн на користь ОСОБА_1 . Копію зазначеного вище листа Казначейство не має можливості надати у зв`язку із знищенням на підставі Акта Казначейства від 02.12.2019 №9 «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду за 1998-2015 роки». (а.с. 22).

Таким чином, з урахуванням того, що оригінал виконавчого листа Сніжнянського міського суду Донецької області по справі №2-7029/10 про стягнення коштів у сумі 96366,40 грн на користь ОСОБА_1 , листом від 17 липня 2014 року №5-13/5320-16645 Казначейством повернуто представнику за довіреністю ОСОБА_11 без виконання, суд першої інстанції дійшла вірного висновку про те, що виконавчий лист міг бути пред`явлений стягувачем до виконання до 17 липня 2017 року..

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК Українидо дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу "Перехідні положення" ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Проте, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство. Такі причини повинні бути об`єктивними та такими, що перешкоджали заявнику пред`явити виконавчий лист вчасно.

З матеріалів справи вбачається, що заява про видачу дубліката виконавчого листа не містить обставин, належних та допустимих доказів, які в силу статей 77, 80, 81 ЦПК України об`єктивно давали б можливість суду зробити висновок про те, що оригінал виконавчого листа втрачено, зокрема його неотримання представником позивача ОСОБА_11 , а отже відсутня передбачена законом підстава для видачі його дублікату.

Такі ж відомості не надані скаржником при зверненні до суду з апеляційною скаргою.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявником не наведено об`єктивних причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Навпаки, стягувач протягом усього часу з моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не реалізував свої процесуальні права під ча виконання рішення суду у межах вказаного провадження, протягом тривалого періоду ним не цікавився, не сприяв виконанню судового документу, не контролював його виконання, та звернувся із заявою про видачу дубліката та поновлення строку через шість років три місяці з часу повернення Казначейською службою України виконавчого листа без виконання.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

За таких обставин, встановивши відсутність поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваної ухвали не вливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно братии до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення є законним та обгрунтованим, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Керуючись ст.367, 368, 374,375,381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Повна постанова складена 12 березня 2021 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.