Справа № 761/9445/21
Провадження № 2-з/761/581/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., вивчивши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Міхненка Сергія Сергійовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року на адресу суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Міхненка Сергія Сергійовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

У своїй заяві представник заявника просить суд забезпечити майбутній позов шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю « ВКФ Фарби України » та усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора, здійснювати відчуження майнових прав (укладати правочини щодо відчуження майнових прав), та реєстраційні дії щодо відчуження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046).

Свою заяву обґрунтовує тим що, 30 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» (далі ТОВ «ВКФ Фарби України») та ОСОБА_1 , укладено договір купівлі продажу майнових прав № 28/2 ШК.

Відповідно до статті 1 Договору (терміни та їх визначення) - об`єктом капітального будівництва є житловий будинок АДРЕСА_2 .

Об`єктом нерухомості є складова та невід`ємна частина об`єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, спорудження якої здійснює продавець - ТОВ « ВКФ Фарби України ».

Відповідно до статті 2 (предмет Договору), продавець - 'ГОВ « ВКФ Фарби України » продає , а покупець - ОСОБА_1 , купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що об`єкт нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: будинок АДРЕСА_2 з наступними характеристиками - двокімнатна квартира № 190 на 3-му поверсі, загальною площею 58,74 м-2 , житловою площею - 29,5 м-2.

Відповідно до п.2.4 Договору запланований термін будівництва - 2 квартал 2016 року.

Згідно з п. 4.2 Договору передбачено, що орієнтована загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості складає 462325,50 грн.

На виконання умов договору, ОСОБА_1 перерахувала ТОВ «ВКФ Фарби України» в повному розмірі кошти в сумі 462 325,50 грн.

На підтвердження факту повного розрахунку за умовами договору, ОСОБА_1 , 12 лютого 2015 року видана довідка за підписом директора ТОВ « ВКФ Фарби України » Пінчук 1.1.

В даній довідці зазначено, що ОСОБА_1 здійснила 100 (сто) відсоткову оплату вартості майнових прав на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , а продавець прийняв їх та після завершення будівництва гарантує передачу - двокімнатної квартири № 190 на 3-му поверсі, загальною площею 58,74 м-2.

Разом з тим, 02 березня 2021 року, ОСОБА_1 отримала від ТОВ «ВКФ Фарби України» повідомлення про припинення дії Договору № 28/2 ГПК купівлі продажу майнових прав від 30 грудня 2014 року, в якому зазначено, що на двадцятий день з моменту відправлення повідомлення Договір є розірваним в односторонньому порядку з підстав, зазначених у п.п.8.3.1, п.п. 8.3.2, п.8.3 Договору. ( невчасне перерахування коштів за умовами Договору).

Звернувшись наступного дня (03 березня 2021 року) до представника забудовника, ОСОБА_1 дізналась , що дійсно ТОВ «ВКФ Фарби України» має намір розірвати Договір в односторонньому порядку та продати належні їй майнові права на квартиру № 190 .

На думку представника заявника, дії ТОВ «ВКФ Фарби України» є незаконними, дійсною метою ТОВ «ВКФ Фарби України» є бажання перепродати квартиру за більш високу ціну, оскільки вартість нерухомості порівняно з груднем 2014 року (датою укладення Договору ) значно зросла.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, всупереч п. 6 ч.1 та ч. 1 ст.151 ЦПК України, подана заява не містить пропозицій заявника стосовно зустрічного забезпечення.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Одночасно з цим вбачається, що представником заявника у своїй заяві вищенаведені дані не зазначені.

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

При цьому, вимоги ч. 10 ст. 153 ЦПК України передбачають, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Крім того, необхідно в даному випадку також зазначити, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 259, 260, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Міхненка Сергія Сергійовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: