ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3279/21 Справа № 180/1808/20 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Деркач Н.М.,

суддів: Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Бондаренка В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків , -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». За час роботи на даному підприємстві отримав травму на виробництві, а саме - ушиб лівої почки, гематурія, перелом 10-го ребра зліва, що підтверджується Актами форми Н-1 та Н-5, копії яких додаються. Внаслідок отриманої виробничої травми при первинному огляді МСЕК йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 30% та встановлено третю групу інвалідності. При переогляді встановлено 25% втрати професійної працездатності, безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у сумі 153 025 гривень 20 копійок., яку просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 120 000 гривень з утриманням податку та обов`язкових платежів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з даним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити, зменшивши розмір суми відшкодування моральної шкоди зі 120 000 грн. до 25 000 грн. з утриманням податків та зборів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач щорічно здійснює фінансування на виконання заходів з охорони та безпеки праці працівників; при прийнятті на роботу позивачеві проведено інструктаж та попереджено про наявність джерела підвищеної безпеки та шкідливих умов праці на підприємстві у зв`язку зі специфікою виробництва; сума, стягнута судом на користь позивача, є завищеною.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки, заведеної 05 серпня 1971 року на імя ОСОБА_1 ( а.с.29-31).

Під час роботи на даному підприємстві 07 березня 2006 року позивач отримав травму на виробництві, а саме - забій лівої нирки, гематурія, перелом 10-го ребра зліва, що підтверджується Актами форми Н-1 та Н-5.

За даним фактом нещасного випадку складені акти за формами Н-1 та Н-5 від 10 березня 2006 року ( а.с.20-23).

Висновком МСЕК Серії ДНА 02 № 06874 від 20.12.2006 року ОСОБА_1 первинно встновлено ступінь втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом в розмірі 30% та встановлено третю групу інвалідності. (а.с.24)

За висновком МСЕК Серії 10ААА №074749 від 14.02.2012 року при повторному огляді ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 25%, безстроково (а.с.25).

Виходячи з медичних документів, акту проведення розслідування нещасного випадку, який стався 07 березня 2006 року та акту № 6/2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 10 березня 2006 року, суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, позивач отримав виробничу травму.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що виробнича травма позивача, яка завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникла з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», тому наявні правові підстави для відшкодування моральної шкоди у розмірі 120 000 грн. з утриманням податку та обов`язкових платежів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першою ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд першої інстанції на підставі медичних документів про лікування позивача правильно визнав, що йому була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України в п.13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з розміром суми відшкодування моральної шкоди, визначеним судом першої інстанції. У звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні.

У пункті 9 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманої виробничої травми, що потягло втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності, який встановлено безстроково, що свідчить про незворотність такого стану здоров`я, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, зменшивши його зі 120 000 грн. до 40 000 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року змінити, зменшивши розмір суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої з Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 , зменшивши його зі 120 000 грн. до 40 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М.Деркач

Е.Л.Демченко

І.Ю.Ткаченко