Справа № 366/3114/21
Провадження № 2/366/823/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 грудня 2021 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Ткаченка Ю.В., при секретарі - Євтушенко В.Д., розглянувши в підготовчому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення приналежності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення приналежності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка, ОСОБА_3 , яка проживала в с. Станішівка Іванківського району Київської обласіт.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким будинок та земельну ділянку розміром 0,31 га, які розташовані по АДРЕСА_1 заповіла позивачу, ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений 09 листопада 2006 року Варельджан Н.В. , секретарем Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 116. Заповіт не скасований і не змінений та є чинним.

ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності мала житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 0,31 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року, Ющенко Г.В. державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923, ОСОБА_3 належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Станішівка Іванківського району Київської області. Згідно довідки Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 19.05.2021 року № 329 житловий будинок, належність якого ОСОБА_3 підтверджується зазначеним свідоцтвом про право на спадщину, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 658102, зареєстрованим 24.11.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18, посвідчене право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:005:0003, що розташована в АДРЕСА_1 , а державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 658101, зареєстрованим 24.11.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 19 - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0570 га, кадастровий номер :01:005:0004, що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішенням Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області від 21.04.2016 року № VII-7-52 «Про перейменування вулиць в селі Станішівка» в селі Станішівка вулицю Леніна перейменовано на вулицю Миру.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» Обуховицька територіальна громада, до складу якої входило село Станішівка, ввійшла до складу Іванківської територіальної громади Іванківського району.

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ у Київській області територія Іванківської селищної територіальної громади, затверджена Кабінетом Міністрів України, ввійшла в склад новоутвореного Вишгородського району, а Іванківський район ліквідовано.

На момент виникнення 11 липня 1997 року права власності ОСОБА_3 на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Станішівка Іванківського району (теперішня адреса: АДРЕСА_1 ) діяло законодавство, що не передбачало його обов`язкової реєстрації.

В подальшому із встановленням обов`язковості реєстрації права на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, ОСОБА_3 за життя право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року Ющенко Г.В. , державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923, у відповідних реєстрах прав власності на нерухоме майно не зареєструвала. Вказана обставина підтверджується листом комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 05.05.2021 року № 765.

Пункт 66 нині діючого Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553), передбачає проведення державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця та документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витягу із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документа, що містить відомості про склад спадкоємців, виданого нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Виходячи з наведеної вище правової норми позивач 27 липня 2021 року через центр надання адміністративних послуг Іванківської селищної ради Київської області подала заяву з відповідними документами про державну реєстрацію права власності за померлою ОСОБА_3 на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 .

29 липня 2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Гніденком А.В. прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 59541729 щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 липня 1997 року зареєстрованого в реєстрі за № 2923, оскільки в ньому зазначено, що спадкоємицею спадкового майна є ОСОБА_3 . Розбіжність у прізвищі не дає змоги зареєструвати право власності.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 (чоловік спадкодавиці) - 06 серпня 2013 року у нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на грошові вклади. Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 177/2013).

При зверненні позивача до Іванківської районної державної нотаріальної контори з прохання видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що документ, що посвідчує право власності на будинок не належить спадкодавиці.

Враховуючи наведене, позивач просить встановити факт належності спадкодавиці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року Ющенко Г.В. , державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923 на ім`я ОСОБА_3 .

Також просить визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач позов визнав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту зазначених норм права, а також роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_1 , виданого Виконкомом Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області) (а.с. 11); копією заповіту, посвідченого 09 листопада 2006 року Варельджан Н.В. , секретарем Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області та зареєстрованого в реєстрі за № 116 (а.с. 12); довідкою № 329 від 19.05.2021 року, виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, відповідно до якої належний ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Ющенко Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2923, житловий будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16); копіями державних актів на право власності на земельні ділянки (серії ЯЖ № 658102, серії ЯЖ № 658101), відповідно яких ОСОБА_3 являється власником земельних ділянок, одна з яких площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, а інша - площею 0,0570 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 (а.с. 24, 25).

Крім того, 29 липня 2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Гніденком А.В. прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 59541729 щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 липня 1997 року зареєстрованого в реєстрі за № 2923, оскільки в ньому зазначено, що спадкоємицею спадкового майна є ОСОБА_3 . Розбіжність у прізвищі не дає змоги зареєструвати право власності (а.с. 13).

Оскільки прізвище спадкодавиці в Свідоцтві про право на спадщину (серія НА0909884) зазначено неправильно, а саме: « ОСОБА_3 » і відсутня можливість внесення змін до правовстановлюючого документу, то суд вважає, що слід встановити факт належності ОСОБА_3 вище вказаного свідоцтва, посвідченого 11 липня 1997 року Ющенко Г.В. , державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923 на ім`я ОСОБА_3 . Іншим способом, окрім судового, позивач захистити свої права не може.

Даний факт знайшов своє підтвердження в суді, тому вимоги в частині встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу підлягають до повного задоволення.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Іванківської районної державної нотаріальної контори за № 685/02-31 від 03 серпня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки документ, що посвідчує право власності на будинок не належить спадкодавиці (а.с. 14).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи слідує, що позивач, ОСОБА_1 здійснила всі дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок, який залишився після смерті ОСОБА_3 , тому позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

З матеріалів справи слідує, що позивачем судовий збір за подачу позову до суду сплачений, який вона просить не стягувати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216-1223, 1258, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення приналежності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року Ющенко Г.В. державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923 на ім`я ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право приватної власності в порядку спадкування, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Будинок розміром житлової площі 30,8 кв.метрів, розміром загальної площі 66,1 кв.метрів, в плані під літ. «А», веранда «а1», сарай «Б», сарай «В», навіс «Г», вбиральня «Д», сарай «Е», огорожа «№1», ворота з хвірткою «№2».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Іванківський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2021 року

Суддя: Ю.В. Ткаченко