Провадження № 2-о/756/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Парфенчик К.В.,

за участі заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту спільного проживання та перебування фізичної особи на утриманні, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту її фактичного проживання без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті.

11.09.2019 року до початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 подала заяву про зміну предмету вимог заяви, у якій просила встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , з 2000 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт їх спільного проживання.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , вони проживали разом, вели спільне господарство та спільний бюджет, опікувались один одним, однак в міру певних обставин ОСОБА_1 була зареєстрована за іншою адресою. Пенсія чоловіка була основним джерелом доходу родини, оскільки дохід який отримувала вона був значно менший і не дозволяв їй в повній мірі утримувати себе.

Заявник звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однак їй було відмовлено з тих підстав, що її місце реєстрації не збігається з місцем реєстрації чоловіка, тому вона звернулась до суду з вказаною заявою.

Заявник в засіданні заяву підтримала, просила задовольнити вимоги з підстав викладених в заяві.

Представники заінтересованої особа у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином, направили до суду пояснення, у яких просить справу розглянути у відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та постановити рішення з урахуванням вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

09.01.1969 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 11235 (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за віком в розмірі 7 173,00 грн. (а.с.77).

Також з матеріалів справи вбачається, що заявник не має жодних доходів окрім пенсії яка становить 2 474,68 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Відповідно ч. 2 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2 в 2019 року отримувала пенсію у розмірі 2 474,68 грн., яка не суттєво різниться із мінімальним прожитковим мінімумом встановленим на той час.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання подружжя.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Таким чином, з огляду на наявні докази та неможливість заявниці у позасудовому порядку отримати документи на підтвердження перебування на утриманні чоловіка у зв`язку із різним місцем реєстрації останніх, суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 підтверджений.

Суд зауважує, що в даному випадку, а саме для можливості призначення заявниці пенсії у зв`язку із втратою годувальника, встановлення факту спільного місця проживання для останньої не несе ніяких юридичних наслідків, тому у задоволенні цієї частини вимог суд вважає за потрібне відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту спільного проживання та перебування фізичної особи на утриманні, - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук