КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/37045/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3823/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гребнєва Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Мальцева Д.О., по справі за скаргою Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича від 24 грудня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 58163662, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», -

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року представник Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) - адвокат Струць М.П. звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. від 24 грудня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 58163662.

Скарга обґрунтована тим, що 01 серпня 2018 року Шевченківським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист у справі № 761/37045/15-ц. Так, 23 січня 2019 року було відкрито виконавче провадження, а 24 грудня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає що виконавчий документ повернуто помилково, оскільки Закон № 2618-VIII частково обмежив дії державних виконавців щодо здійснення виконавчих дій щодо АТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» в частині неможливості стягнення коштів з рахунків та накладення арешту на майно, а не в повному обсязі, а тому у виконавця була можливість здійснити ряд дій, передбачених статтею 18 вищевказаного закону. Також державний виконавець не подав до Державної казначейської служби України документи для перерахування стягувачу коштів з бюджету. Більше того, за наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний був подати відповідні документи до казначейства для перерахування стягувачу коштів з бюджету, а не повертати виконавчий документ скаржнику.

Звертав увагу на те, що державним виконавцем було прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження № 58163662 до зведеного виконавчого провадження № 57808376. Таким чином, перш ніж прийняти постанову про повернення виконавчого листа Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) державний виконавець повинен був прийняти постанову про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження, що він не здійснив в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень. Також державний виконавець не зазначив у постанові розмір авансового внеску, який підлягає поверненню Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS).

У березні 2020 року головний спеціаліст відділу судового забезпечення Державної виконавчої служби Управління судового забезпечення суміжних правових інституцій Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України Васіна І.О. подала відзив на скаргу, де зазначила, що 22 листопада 2018 року Верховна Рада України ухвалила Закон України № 2618-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення діяльності Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз», який набрав чинності 22 грудня 2018 року на наступний день з дня його оприлюднення в газеті «Голос України» від 21 грудня 2018 року № 246. Згідно з п.п. 1 п. 2 розділу І Закону України від 22 листопада 2018 року № 2618-VIII частину четверту ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 9 такого змісту: «9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону». Відповідно до п.п. 2 п. 2 розділу І Закону України від 22 листопада 2018 року № 2618-УІІІ розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 1-2 такого змісту: «1-2. Тимчасово, до 31 грудня 2019 року, підлягають зняттю арешти та заборони відчуження майна Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» у виконавчих провадженнях (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування)». Враховуючи вказане, державним виконавцем було знято арешти з майна боржника та 24 грудня 2019 року повернуто виконавчий документ (т. 1 а.с. 70-75).

У липні 2020 року представник АТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» - адвокат Варданян А.А. подав письмові пояснення (т. 1 а.с. 213-217).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року скаргу представника стягувача - адвоката Струць М.П. задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. від 24 грудня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) у виконавчому провадженні № 58163662 (т. 1 а.с. 238-243).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 08 січня 2021 року представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі (т. 2 а.с. 1-10).

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що державним виконавцем вчинено всі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та цілком правомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа. На момент винесення оскаржуваної постанови державний виконавець був обмежений у вжитті заходів примусового виконання рішення на підставі Закону України від 22 листопада 2018 року № 2618-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення діяльності Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз». Вважає, що судом неповно досліджено обставини справи, а тому прийнято ухвалу з порушенням норм процесуального права. Відповідно підстави для визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого листа стягувачу відсутні.

Також 14 січня 2021 року представник АТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» - адвокат Варданян А.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) (т. 2 а.с. 50-62).

На обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що державний виконавець не здійснив усі необхідні заходи щодо виконання рішення суду. Вказував, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, визначені ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3 розділу ІІІ Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02 жовтня 2019 року № 145-ІХ. Зазначав, що пунктом 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено повернення виконавчого документа у разі встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, та ця заборона необмежена у часі. Так, проведення будь-яких виконавчих дій стосовно ДАТ «Чорноморнафтогаз» у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» забороняється протягом трьох років з дня набрання чинності законом. Судом залишено без уваги, що ст. 22 Закону України «Про трубопровідний транспорт» від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР не встановлено заборони стягнення коштів з інших поточних рахунків, відкритих ДАТ «Чорноморнафтогаз» в установах банків, на невизначений період часу.

Крім того, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо продовження заходів, пов`язаних з відновленням діяльності Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» від 19 грудня 2019 року № 399-ІХ встановлює тимчасову, а саме до 31 грудня 2022 року, заборону щодо проведення виконавчих дій стосовно боржника. Таким чином, оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню внаслідок порушення норм матеріального права.

Звертав увагу на те, що скарга на дії державного виконавця стосується оскарження дій виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій і відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України підлягала розгляду за правилами адміністративного судочинства.

17 лютого 2021 року представник АТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» - адвокат Варданян А.А. подав пояснення до Київського апеляційного суду та просив задовольнити апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В., скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні скарги на дії державного виконавця (т. 2 а.с. 89-104).

12 березня 2021 року представник Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) - адвокат Лівак А.П. подав відзив в якому просив подані апеляційній скарги залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін (т. 2 а.с. 132-137).

В судовому засіданні представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Кушнір Л.В. представник АТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» Варданян А.А. підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг і просили їх задовольнити.

Представник Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) - адвокат Лівак А.П. заперечував проти скарг і просив їх відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 липня 2016 року клопотанням Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного Трибуналу Німецької Морської Асоціації Арбітражу 21 серпня 2015 року задоволено частково.

Надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Арбітражного Трибуналу Німецької Морської Асоціації Арбітражу від 21 серпня 2015 року за позовом Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) (склад 48, Сундкаж 11, 2100 Копенгаген, Данія) до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,26, оф.505) по справі КОНДОК V шляхом стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,26, оф.505) на користь Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) (склад 48, Сундкаж 11, 2100 Копенгаген, Данія) основної суми заборгованості в розмірі 39361616 (тридцять дев`ять мільйонів триста шістдесят одна тисяча шістсот шістнадцять) гривень 90 копійок (за курсом НБУ станом на 01.07.2016 року становить 1583687,50 доларів США (один мільйон п`ятсот вісімдесят три тисячі шістсот вісімдесят сім доларів США п`ятдесят центів)); процентів за період до 31 грудня 2013 року включно на загальну суму 1402629 (один мільйон чотириста дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) гривень 74 копійки (за курсом НБУ станом на 01.07.2016 року становить 56433,84 доларів США (п`ятдесят шість тисяч чотириста тридцять три долари США вісімдесят чотири центи)); процентів за період з 1 січня 2014 року по 30 червня 2014 року - 1438553 (один мільйон чотириста тридцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 81 копійка (за курсом НБУ станом на 01.07.2016 року становить 57879,22 доларів США (п`ятдесят сім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять доларів США двадцять два центи)); процентів за період з 1 липня 2014 року по 11 травня 2016 року - 5282635 (п`ять мільйонів двісті вісімдесят дві тисячі шістсот тридцять п`ять) гривень 13 копійок (за курсом НБУ станом на 01.07.2016 року становить 212543,18 доларів США (двісті дванадцять тисяч п`ятсот сорок три долари США вісімнадцять центів)); подальших процентів за ставкою 800 базисних пунктів вище встановленої законом процентної ставки, що передбачена р. 247 Цивільного кодексу Німеччини за період з 12 травня 2016 року до дня оплати; компенсацію за юридичні послуги в розмірі 174052 (сто сімдесят чотири тисячі п`ятдесят дві) гривні 73 копійки (за курсом НБУ станом на 01.07.2016 року становить 6314,60 Євро (шість тисяч триста чотирнадцять Євро шістдесят євроцентів)); витрати на арбітражний розгляд - 710359 (сімсот десять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок (за курсом НБУ станом на 01.07.2016 року становить 25771,69 Євро (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят один Євро шістдесят дев`ять євроцентів)).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року залишено без змін.

01 листопада 2018 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 01 липня 2016 року (т. 1 а.с. 14-16).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 23 січня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа ВП № 58163662 (т. 1 а.с. 105-106).

05 листопада 2019 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. приєднано виконавче провадження № 58163662 до зведеного виконавчого провадження № 57808376 (т. 1 а.с. 99-100).

24 грудня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. винесено постанову про повернення виконавчого листа № 761/37045/15, виданого 01 листопада 2018 року, стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 1 а.с. 95-97).

За доданим заявником до скарги витягом з реєстру виконавчих проваджень, наданим до суду витягом з облікової картки на зведене виконавче провадження, виконавче провадження № 58163662 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 57808376 та у зведеному виконавчому провадженні об`єднано виконання судових рішень, ухвалених Шевченківським районним судом міста Києва, господарським судом Київської області, господарським судом міста Києва та господарським судом Автономної Республіки Крим, тобто судами за правилами різних юрисдикцій (т. 1 а.с. 18 т. 2 а.с. 142)

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинній на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови), Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Порядок вчинення виконавчих дій регулюється Законом України «Про виконавче провадження», за змістом статті 30 якого виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

При цьому, законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Отже, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18), від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження №12-30гс19) та від 15 травня 2019 року у справі № 924/1389/13 (провадження № 12-35гс19).

Оскільки оскаржувану заявником Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. від 24 грудня 2019 року про повернення виконавчого листа № 761/37045/15 стягувачу було винесено саме у межах зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування оскаржуваної ухвали районного суду із закриттям провадження за поданою скаргою.

Інші доводи апеляційних скарг цих висновків суду не спростовують, тому апеляційним судом відхилені.

При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року- скасувати.

Закрити провадження за скаргою Ділекс Чартерінг АпС (Dealex Chartering ApS) про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича від 24 грудня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 58163662, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 19 березня 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова