СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/3728/21
ун. № 759/4552/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В. розглянувши питання про самовідвід головуюючого судді Ул`яновської О.В. у цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2021 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути за рахунок державного бюджету України 1776000 грн 80 коп. моральної шкоди, 8250 грн. 00 коп. вартості вилученого майна, 20000 грн 00 коп. вилучених коштів, 41192 грн 00 коп. інфляційних збитків, 152710 грн 59 коп. втраченого заробітку, а всього 222152 грн 59 коп.; 116500 грн 00 коп. витрат за надання правової допомоги у кримінальній справі, 149563 грн 05 коп. інфляційних збитків, 16860 грн. 00 коп. транспортних витрат, а всього 282923 грн 05 коп. 40960 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу в цивільній справі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2020 у рамках цивільної справи ун. №759/18320/17 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів та судових витрат, яким: стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 433992 (чотириста тридцять три тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 00 коп., стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) компенсації втраченого заробітку у розмірі 9977 грн. 56 коп., вартість вилученого майна у розмірі 8250 грн. 00 коп., грошові кошти в розмірі 20000 грн. 00 коп. інфляційну складову у розмірі 33880 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 125960 грн. 00 коп., а всього стягнути 188090 (сто вісімдесят вісім тисяч девяносто) грн. 00 коп. У задоволенні інших вимог відмовлено.

16.12.2020 постановою Київського апеляційного суду рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2020 скасовано, та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів та судових витрат.

Постанова Київського апеляційного суду від 16.12.2020 вмотивована тим, що позивач звернувся до Держави України в особі Державної казначейської служби України, яка не представляє інтереси держави у даній категорій справ, не є тим суб`єктом, який порушив права чи інтереси позивача, а лише здійснює списання коштів в установленому порядку з державного бюджету на відшкодування шкоди стягнутої за рішенням суду, а тому й об`єктивно не могла надати пояснення з приводу обставин, викладених у позові.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суддя вважає, що позивач звернувся повторно з аналогічними підставами та предметом позову, змінивши за вказівкою Апеляційного суду лише відповдіача по справі.

Вивчивши та дослідивши подану позовну заяву, приходжу до наступного висновку.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених ч. 1 ст. 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, виходячи з норм ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя не може брати участь у вирішенні даної справи.

Також слід зазначити наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».

Суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним» за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»).

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, з метою виключення сумнівів сторін в об`єктивності та неупередженості судді Ул`яновської О.В. вважаю, що необхідно заявити самовідвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 37, 39, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

заявити самовідвід головуючого судді Ул`яновської О.В. у цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів та судових витрат.

Передати цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями правоохоронних органів та судових витрат для визначення судді для її розгляду в порядку, встановленому п. 15.2 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Ул`яновська