Провадження №2/389/127/21
У Х В А Л А

15 березня 2021 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про скасування реєстрації житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на ОСОБА_3 , свідоцтво про право право власності № НОМЕР_1 , видане Знам`янською міською радою Кіровоградської області.

На обґрунтування позовних вимог вказано, що за умовами Мирової угоди укладеної між позивачем та відповідачем, яка затверджена ухвалою суду від 11 січня 2019 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на належну ОСОБА_4 житлову квартиру АДРЕСА_2 , право власності ОСОБА_4 на цю квартиру припинено. Тобто за мировою угодою позивач набув право власності на квартиру, яка є предметом спору.

Однак, позивач звернувшись до державного реєстратора з питання реєстрації права власності на вказану квартиру отримав відмову так як на даний час існує дві реєстрації на вищезазначену квартиру на нього відповідно до мирової угоди та на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 175 ЦПК України містить вимоги щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви до суду. Так, відповідно до положень частин 1,3 та 6 вказаної статті, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, і у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.2, 4 ст.83, ч.5 ст.177 ЦПК України на позивача покладений обов`язок подати докази разом з поданням позовної заяви. А якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За змістом ст.ст.76 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Зазначений висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам чинного законодавства та потребує уточнення, оскільки у ній не зазначено та не надано доказів, які підтверджують факт відмови державного реєстратора здійснити державну реєстрацію прав позивача на спірну квартиру, підстави такої відмови. Також не надано доказів, які підтверджують здійснення всіх залежних від заявника дій, спрямованих на отримання цих відомостей.

Крім того, у позовній заяві не обґрунтовано, яким чином відповідачем порушуються, не визнаються чи оспорюються суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача, внаслідок чого унеможливлюється здійснення за позивачем державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Як з`ясовано, спір між подружжям з приводу права власності на квартиру вирішено шляхом укладення між ними мирової угоди затвердженої судом, на виконання якої позивач і звернувся до державного реєстратора.

За вказаних обставин провадження у справі не може бути відкритим, а тому відповідно до ст.185 ЦПК України дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.173,177,185,260,261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, залишити без руху, для усунення недоліків строком десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу надати суду належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням доказів, які підтверджують факт відмови державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності позивача на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підстави такої відмови. Або ж надати докази що ним здійснювалися всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Також навести аргументи, на підставі яких позивач дійшов висновку, що саме ОСОБА_4 повинна відповідати за пред`явленим позовом (яким чином останньою порушуються, не визнаються чи оспорюються його суб`єктивні права, свободи чи інтереси, внаслідок чого унеможливлюється здійснення державної реєстрація його прав на спірну квартиру).

У разі невиконання вимог суду заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно, після її підписання. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.В. Берднікова