СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №940/1187/20

пр. №2/759/2159/21

11 березня 2021 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., за участі секретаря - Савіцькій Л.Д., без участі сторін, в порядку загального позовного провадження, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що після смерті його матері - ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва та на інше майно. Спадщину прийняла його сестра - ОСОБА_2 , оформивши спадкові права на підставі заповіту матері.

В обґрунтування пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилається на те, що має хворобу внаслідок якої йому встановлено І групу інвалідності безстроково, через хворобу він не може ходити, обмежений в пересуванні і потребує постійного стороннього догляду, крім того, на час відкриття спадщини і по даний час проживає на значній відстані від знаходження спадкового майна.

Просить суд визначити для нього додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився. В позовній заяві позивач зазначив, що разі його неявки в судове засідання, просить розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Тетіївським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області.

З копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 народився в с. П`ятигори Тетіївського району Київської області та його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З листа державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори Київської області від 14.05.2020 року за №212/01-16, який адресовано ОСОБА_1 вбачається, що останній пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме не подав вчасно заяву про прийняття спадщину, згідно ст.1269 ЦК України, а тому рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 26.07.2006 року позивач ОСОБА_1 має 1 групу інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлено безстроково.

Згідно з довідкою виданою Крупичпільським старостинським округом виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з осені 2012 року.

Відповідно до спадкової справи №02-14 заведеною Тетіївською районною державною нотаріальною конторою відносно майна померлої ОСОБА_3 та наданої згідно ухвали суду про її витребування слідує, що із заявою при прийняття спадщини після її смерті на підставі заповіту звернулась ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, спадкова справа відносно майна спадкодавця ОСОБА_3 була заведена 27.07.2013 року за номером 02-14.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні та у відповідності до матеріалів справи спадкову справу №02-14 після смерті ОСОБА_5 відкрито на підставі заяви ОСОБА_2 , яка надійшла до Тетіївської районної державної нотаріальної контори 27.07.2013 року, остання є донькою померлої та спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після ОСОБА_3 , а тому для прийняття спадщини повинен був звернутися до нотаріуса або до органу місцевого самоврядування із заявою про прийняття спадщини.

Однак у визначений законом строк позивач ОСОБА_1 не подав нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, на обґрунтування поважності причин пропуску такого строку ОСОБА_1 послався на хворобу, внаслідок якої йому встановлено 1 групу інвалідності безстроково, та потребує постійного стороннього догляду, окрім того, зазначив що на час відкриття спадщини і по теперішній час він проживає на значній відстані від місцязнаходження спадкового майна .

З даного приводу суд зазначає наступне.

Із наданих ОСОБА_1 документів вбачається, що з 2006 року він має 1 групу інвалідності загальне захворювання, тобто групу інвалідності йому встановлено за 7 років до часу смерті спадкодавця. Доказів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я саме в період (з 05.07.2013 року по 05.01.2014 р.), визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини позивачем також не надано, як і не надано доказів знаходження на постійному обстеженні у зв`язку зі встановленням групи інвалідності, чи про те, що встановлена йому І група інвалідності, спричинила обмеження його життєдіяльності, в тій мірі, що він навіть був позбавлений здатності на подання заяви про прийняття спадщини, яку можливо було направити поштою.

При цьому, суд звертає увагу, що за правилами п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р № 296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позивач мав можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії ним теж не вчинялися.

Суд також звертає увагу на те, що з даним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звертається до суду більше як через 7 років після смерті своєї матері.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначені позивачем обставини, як підстава для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, не можуть бути визнані судом поважними та такими, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили ОСОБА_1 вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини та не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії, оскільки позивач не був об`єктивно позбавлений можливості звернутись із заявою про відкриття спадщини в межах 6-місячного строку.

Об`єктивних причин, які стали перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачем ОСОБА_1 не наведено.

Згідно ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки наведені ним обставини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій.

Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про відсутність обґрунтованих підстав, вважати, що позивачем пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 77, 78, 89, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1220, 1269, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.03.2021р.

Суддя Н.О. Горбенко