Справа № 463/905/16-ц
Провадження № 2-др/463/3/21
17 лютого 2021 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Гирич С.В
за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши питання постановлення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2020 року позов задоволено частково; вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 17 677,50 грн.

В судове засідання для вирішення питання постановлення додаткового рішення учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні у встановленому законом порядку, заяв про відкладення не подали. У відповідності до положень ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся із позовом до відповідача та просив стягнути матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 24 122,52 грн., яка складалась із виплати відшкодування та витрат на встановлення розміру збитків та збір документів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем долучено докази понесення витрат на встановлення розміру збитків та збір документів: квитанцію (а.с.6), рахунок та акт.

Разом з тим,судом 21 грудня 2020 року не ухвалено рішення в частині вказаних витрат, а тому слід постановити про це додаткове рішення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 05 березня 2013 року о 12 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Личаківська-Черемшини у м. Львові, порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 25 березня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КпАП України.

Як вбачається із матеріалів справи, за заявою власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 , останньому Моторним (транспортним) страховим бюро України було виплачено страхове відшкодування в розмірі 23 247,12 грн. згідно звіту №73 з визначення розміру збитків, завданих ушкодженням транспортного засобу від 25.03.2013 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 .

Також вбачається, що у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою позивач поніс витрати на встановлення розміру збитків та збір документів, що підтверджується долученими квитанцією (а.с.6), рахунком (а.с.7) та акт (а.с.8).

Статтею 1191 ЦК передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пункт 22.1 ст. 22 вказаного закону регламентує, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 вказаного закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст.993 ЦК.

Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, тобто взамін виникло нове зобов`язання, згідно якого відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу заподіяні збитки, зокрема, витрати на встановлення розміру збитків та збір документів, в розмірі 875,4 грн.

Керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

постановити по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду - витрати на встановлення розміру збитків та збір документівв розмірі 875,4 грн. (вісімсот сімдесят п`ять гривень сорок копійок)

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Гирич С.В