Справа № 266/7327/21
Провадження № 2/266/1364/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Петрухіної Т.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Дорошенко Марина Анатоліївна, до Маріупольської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки адвокат Дорошенко М.А. звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частка якої належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого 16.01.1997р. за реєстраційним №45951, а іншу 1/2 частка квартири спадкодавець фактично прийняла у спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 -дідуся позивачки. ОСОБА_2 за життя залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 спадщину фактично прийняла, оскільки постійно проживала за однією адресою із спадкодавцем, але звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримала відмову, оскільки пропустила встановлений строк для прийняття спадщини. В зв,язку з чим, вона вимушена звернутися до суду із цією заявою та просить встановити факт, того що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгул позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник позивачки адвокат Дорошенко М.А, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, проти розгляду справи у підготовчому судовому засіданні не заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_4 надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, вирішення питання залишила на розсуд суду, проти розгляду справи в підготовчому судовому засіданні не заперечувала.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 01.12.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивачки про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, так як підтверджуються наступними доказами.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.01.1997 року, ОСОБА_2 є власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . (а.с.18).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.02.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №175. (а.с.15).

Як вбачається з копії заповіту №ННВ 035047 від 24.03.2018 року, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що вона за законом матиме право і що буде наладити їй на момент смерті. (а.с.16).

Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії №178/02-31 від 27.08.2021 року, приватний нотаріус Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із пропуском останньої встановленого законом строку для прийняття спадщини. (а.с. 20).

На підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем позивачка надала наступні докази.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . (а.с.41).

Згідно довідки №36 від 15.11.2021 року виданої головою КСН «Селище Слободка - Гавань» - Попова Л.С. проживає разом з чоловіком ОСОБА_8 , донькою ОСОБА_9 та сином ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 . з 2014року по теперішній час,що підтверджують сусіди.(а.с. 21).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 17.12.2015 року - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 22).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1414- від 17.12.2015 року, син ОСОБА_1 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 25).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1414- від 17.12.2015 року, донька ОСОБА_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 25).

Відповідно до декларації про вибір лікаря №0000-18ТН-7ЕАА, ОСОБА_2 вказала свою онучку ОСОБА_1 своєю довіреною особою. (а.с. 26-27).

Згідно до декларації про вибір лікаря №0000-4Х30-72АХ ОСОБА_1 , її адресою фактичного проживання зазначено: АДРЕСА_2 . (а.с.28-29).

Також згідно копій медичних карток ОСОБА_1 та її дітей, всі вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.30-32).

Відповідно до довідок учня загальноосвітнього закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.33-34).

Згідно з довідкою від 10.11.2021 року №49 виданої КЗ «маріупольська ЗОШ «37», ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 навчалась у вищевказаній школі з 01.09.2009 року по 20.06.2020 року. (а.с. 36).

Відповідно до довідки №105 від 15.11.2021 року виданої комунальним дошкільним навчальним закладом «Ясла-садик №66 Вербинка», ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідував вищевказаний заклад з 18.05.2018 року по 20.08.2021 року. (а.с.37).

Згідно з довідкою від 10.11.2021 року №50 виданої КЗ «Маріупольська ЗОШ «37», ОСОБА_10 , 16.01.2015 року навчається у вище вказаній школі з 01.09.2021 року. (а.с. 38).

Також на підтвердження факту постійного спільного проживання позивачка надала до суду Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що ОСОБА_1 займалась підприємницькою діяльністю з 18.06.2018 року по 30.04.220 року та обліковувалась за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 40).

Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані позивачкою, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 1268,1269,1270,1296 ЦК України, ст.ст. 263-265, 279, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Дорошенко Марина Анатоліївна, до Маріупольської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , на час відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення с уду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Федотова В. М.