Справа № 464/3475/20 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/3579/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 червня 2001 року між нею та ОСОБА_1 укладено шлюб, в якому у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стверджує, що протягом 2019 року відносини між ними поступово погіршувалися, що призвело до того, що у вересні 2019 року вони прийшли до спільного висновку про те, що шлюбні відносини їм потрібно припинити. Зазначає, що вони з відповідачем вже майже рік не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, відтак подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Вказує, що спору з приводу виховання та утримання їхніх дітей між ними не існує, як і не існує на даний момент спору з приводу поділу спільного майна подружжя. Вважає, що надання строку для примирення не виправить стану їхніх шлюбних відносин, відтак в такому немає необхідності. З наведених підстав просить розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 червня 2001 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 рок позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 червня 2001 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 856.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 840,80 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт стверджує, що у відповідь на його заяву від 24 вересня 2020 року про надання строку для примирення, позивачка також подала клопотання про надання строку для примирення, мотивуючи його тим, що збереження шлюбу є цілком можливим, а в подальшому її представник подала клопотання про відмову від позову та закриття провадження у справі, однак суд ухвалив рішення про розірвання шлюбу. Зазначає, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також вживати заходів щодо примирення подружжя. Вказує, що поверхневе з`ясування фактичних відносин та дійсних причин позову призвело до розірвання шлюбу проти волі сторін. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

15 березня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про відмову від апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Частина 5 ст. 364 ЦПК України передбачає, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд відповідно до п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України має роз`яснити передбачені ч. 4 ст. 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги. Заява про відкликання скарги, яка надійшла після початку розгляду справи, не може бути підставою для закриття апеляційного провадження, якщо особа не подала заяви про відмову від скарги.

Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою, а за наявності інших апеляційних скарг продовжує апеляційне провадження за цими скаргами (скаргою).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від апеляційної скаргина рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року, будучи поінформованим про наслідки такої відмови, усвідомлює наслідки процесуальної дії, така відмова не суперечить вимогам закону, колегія суддів вважає за необхідне заяву задовольнити та прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року.

Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року, слід закрити, роз`яснивши, що повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилась від апеляційної скарги, не допускається.

Керуючись ч. 4, ч. 5 ст. 364 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 18.03.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.