ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року

м.Суми

Справа №591/8111/19

Номер провадження 22-ц/816/445/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони справи:

позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кондратенко Світлани Юріївни на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2020 року в складі судді Клименко А.Я., постановлене у м. Суми, повне судове рішення складено 11 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у грудні 2019 року, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу в розмірі 448119,04 грн та 4481,19 грн сплаченого судового збору.

Свої вимоги мотивував тим, що 22.02.2016 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про надання юридичних послуг з представництва інтересів та захисту її прав у справі №591/22-4/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Підпунктом 1.4 додаткової угоди до договору передбачено проведення остаточної оплати наданих послуг у розмірі 5 % від суми відхилених вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Справа №591/22-4/15-ц перебувала на розгляді в суді апеляційної та касаційної інстанції, після чого 16.11.2017 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про оплату наданих послуг в сумі 39783,02 грн основного боргу. 20.11.2017 року відповідачем здійснено лише часткову оплату в сумі 10500,00 грн, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 67966,04 грн: 29783,02 грн основного боргу та 39783,02 грн штрафу (справ №591/1730/18). З відзиву на його позовну заяву у справі №591/1730/18 ФОП ОСОБА_1 дізнався, що внаслідок укладення 19.04.2017 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» договору про часткове прощення боргу та додаткової угоди до кредитного договору банком було анульовано суму боргу: 747 365,00 грн заборгованості за відсотками та 6543198,36 грн пені, а також було змінено валюту виконання зобов`язання, у зв`язку з чим сума реального боргу в розмірі 1906774,35 грн, відповідачем було сплачено лише 847127,64 грн, тобто сума анулювання боргу становить 1047964,59 грн. Вказує, що внаслідок надання позивачем юридичних послуг за результатами прийнятих судових рішень та укладення договору про прощення боргу, тобто вирішення питання в інший спосіб, було відхилено вимоги банку на загальну суму 8338527,95 грн (747365,00 грн відсотки, 6543198,36 грн пеня, 1047964,59 грн сума осиного боргу), п`ять відсотків від якої становить 416926,40 грн. Також, п. 4.4 договору про надання юридичних послуг передбачено сплату штрафу в розмірі 100% додаткової винагороди за порушення строків її виплати, що становить 416926,40 грн, але позивач просить стягнути лише 10 % від вказаної суми, що складає 41692,64 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30.12.2020 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 448119,04 грн, а також 4481,19 грн в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, а заперечення відповідача щодо особистого врегулювання з банком спору не доведені належними доказами. Крім того, рішенням Апеляційного суду Сумської від 16.03.2016року у справі №591/2204/15-ц пункт 16.3. кредитного договору щодо нарахування відповідачці пені, було визнано недійсним в судовому порядку до дати укладення відповідачем відповідних угод від 19.04.2017року, а ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19.06.2017 року, за наслідком розгляду справи Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ за касаційною скаргою відповідача, поданою в її інтересах позивачем, прийнято відмову АТ «Райфайзен Банк Аваль» від вимог про стягнення сум комісії та відсотків, що виключає подальше стягнення відповідних сум з відповідача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 адвокат Кондратенко С.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не надав правильної оцінки аргументам відповідача, що сума відхилених вимог 8338527,95 грн, зазначена позивачем, не була ціною позову у справі №591/2204/15-ц, яка становить 994541,51 дол. США або 1571759,71 грн, при цьому розмір позовних вимог банком не збільшувався. Вказує, що питання щодо зменшення суми заборгованості за кредитним договором було вирішено поза межами розгляду цивільної справи №№591/2204/15-ц, внаслідок особистих домовленостей між відповідачем та банком. Позивач же не приймав участі в цьому позасудовому врегулюванні, про свідчить відсутність повноважень на це в договорі про надання юридичних послуг та його посилання в позові про обізнаність з додатковими угодами про прощення боргу лише з відзиву на його позовну заяву. Зазначає, що у листі від 19.04.2017 року відповідачу банком було запропоновані умови про прощення боргу у разі внесення до 19.04.2017 року на власний поточний рахунок суми коштів в розмірі не менше 858807,60 грн в рахунок погашення заборгованості, що нею було і зроблено, внаслідок продажу її будинку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що відповідачем не було враховано про часткове задоволення у справі зустрічних вимог, внаслідок чого будь-яке нарахування пені банком було незаконне, а лист від 19.04.2017 року про умови прощення боргу зі сторони банку з`явився лише на його вимогу про письмове підтвердження намірів банку. Зазначає, що жодних самостійних дій без погодження з ним щодо врегулювання питання погашення боргу з банком відповідач не вчиняла, а сплата нею 10500,00 грн свідчить про визнання нею обов`язку зі сплати додаткової винагороди.

Відповідач та її представник апеляційну скаргу в судовому засіданні підтримали, просили її задовольнити.

Позивач щодо задоволення апеляційної скарги в судовому засіданні заперечував, просив у її задоволенні відмовити. Підтвердив, що участі в переговорах з банком щодо укладення з ОСОБА_2 договорів про часткове прощення боргу участі не приймав, але вважає їх укладення результатом його представництва прав та інтересів ОСОБА_2 під час судового розгляду справи про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем, та ОСОБА_2 , як клієнтом, 22.02.2016 року було укладено договір про надання юридичних послуг (а.с. 6-7).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 цього договору виконавець надає клієнтові юридичні послуги з представництва його інтересів та захисту прав у справі №591/2204/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом клієнта до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним.

Під поняттям «юридичні послуги» сторони розуміють наступне: складання необхідних процесуальних документів для представництва інтересів та захисту прав клієнта в суді, поліції, прокуратурі, виконавчій службі, реєстраційній службі та подання документів до вказаних вище органів та установ; безпосереднє представництво на всіх стадіях розгляду справ, а також під час виконання судового рішення; інші послуги правового характеру, що пов`язані з виконанням цього договору.

Повноваження, які надаються виконавцю клієнтом визначаються в довіреності.

Пунктом 2.2 договору визначено, що ціна договору встановлюється за домовленістю сторін, що оформлюється відповідними додатками до договору і може переглядатись за взаємною згодою сторін в залежності від строку дії цього договору та інших обставин.

Відповідно до п. 4.4 договору за порушення строку оплати додаткової винагороди понад 10 днів клієнт сплачує виконавцю штраф у розмір 100% додаткової винагороди, що обумовлена цим договором, протягом трьох днів з дати отримання вимоги.

Проте, 22.02.2016 року сторонами було укладено додаткову угоду №1 про визначення ціни договору, як додаток № 1 до договору про надання юридичних послуг б/н від 22.02.2016 року (а.с. 8), якою у відповідності до п. 2.2 договору про надання юридичних послуг б/н від 22.02.2016 року сторони визначили ціну договору, яка складає загальну сум нижче визначених юридичних послуг, а саме: представництво інтересів клієнта в Апеляційному суді Сумської області 5600,00 грн, що включає в себе ознайомлення з матеріалами справи, підготовка додаткових обґрунтувань до апеляційної скарги та участь у розгляді справи; підготовка та подання касаційної скарги 4000,00 грн; підготовка та подання заяви про перегляд рішення за винятковими обставинами 4000,00 грн; додаткова винагорода у розмірі 5 % від суми відхилених вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», які клієнт сплачує протягом семи днів з дати фактичного закінчення надання послуг у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду у справі чи укладення у справі мирової угоди, вирішення питання у будь-який інший спосіб.

Також, встановлено, що у березні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути на свою користь достроково заборгованість за кредитним договором № 14/30650/74/84725 від 24.06.2008 року в усім 99415,51 грн доларів США (1571759,71 грн), в тому числі: 70593,97 доларів США (1116091,02 грн) заборгованість за кредитом, 8620,07 доларів США (136283,35 грн) заборгованість за відсотками; 202021,47 доларів США (319385,34 грн) пеня. (цивільна справ №591/2204/15-ц) (а.с. 13-14).

У вказаній цивільній справі №591/2204/15-ц ОСОБА_2 у червні 2015 року було подано зустрічну позовну заяву про визнання недійсними кредитного договору від 24.06.2008 року і договору іпотеки від 01.07.2008 року та застосування наслідків недійсності вказаних договорів.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.12.2015 року у справі №591/2204/15-ц позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_2 99 415,51 доларів США заборгованості по кредитному договору, що становить 1 571 759,71 грн за офіційним курсом НБУ станом на 26.01.2015 року, та 3654 грн в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю вимог (а.с. 15-16).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16.03.2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.12.2015 року змінено в частині задоволення первісного позову та абзац другий резолютивної частини рішення суду викладено в наступній редакції:

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/30650/74/84725 від 24.06.2008 року в сумі 79214,04 доларів США, із яких 70593,97 доларів США заборгованості за кредитом та 8620,07 доларів США заборгованості за процентами, що еквівалентно 1252374,37 грн за офіційним курсом НБУ станом на 26.01.2015 року.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог скасовано частково, а позов ОСОБА_2 про визнання недійним кредитного договору задоволено частково.

Визнано недійним пункт 16.3 кредитного договору № 014/30650/74/84725 від 24.06.2008 року укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 в частині визначення розміру пені з моменту укладення договору (а.с. 20-23).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.04.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 16.03.2016 року скасовано в частині вирішення первісних позовних вимог про стягнення одноразової комісії за видачу кредиту та процентів за договором кредиту, а також в частині вирішення зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині встановлення одноразової комісії за видачу кредиту, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 16.03.2016 року в частині вирішення позовних вимог за первісним позовом про стягнення 68943,97 доларів США основної суми заборгованості за кредитом, про відмову в стягненні пені та за зустрічним позовом про визнання недійсним пункту 16.3 кредитного договору від 24.06.2008 року щодо визначення розміру пені, а також в частині вирішення зустрічних позовних вимог щодо відмови в задоволенні вимог про визнання договору іпотеки недійсним, залишено без змін (а.с. 27-30).

Після повернення справи на новий розгляд до апеляційного суду, сторонами у справі були подані заяви про відмову від позову і ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19.06.2017 року у справі №591/2204/15-ц заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про відмову від позову задоволено частково.

Прийнято відмову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від позову до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в частині вимог про стягнення одноразової комісії за видачу кредиту та процентів за договором кредиту.

Прийнято відмову ОСОБА_2 від позову до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору в частині встановлення одноразової комісії за видачу кредиту.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.12.2015 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення одноразової комісії за видачу кредиту та процентів за договором кредиту та в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору в частині встановлення одноразової комісії за видачу кредиту і провадження у справі у цій частині позовних вимог закрито. (а.с. 40-41).

Але до подання заяв про відмову від позовних вимог, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направив 19.04.2017 року лист адресований ОСОБА_2 , де висловив їй пропозицію, що у разі внесення останньою 19.04.2017 року на власний поточний рахунок суми коштів у розмірі достатньому для погашення кредиту, але не менше ніж 858807,60 грн та сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн, банком буде здійснено наступні дії: шляхом підписання договору відбудеться прощення прострочених відсотків в повному розмірі на момент проведення угоди та скасовано пеню та штрафи на дату укладення угоди; змінено валюту виконання зобов`язання за спеціальним курсом заборгованості за основною сумою (тіло) 12 грн за 1 долар США шляхом підписання додаткової угоди до кредитного договору (а.с. 68).

19.04.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/30650/74/84725 від 24.06.2008 року, за умовами якого сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної позичальником заборгованості станом на день укладення договору становить еквівалент 9197337,71 грн: 70593,97 доларів США (1895092,23 грн) сума основного боргу, 28275,22 доларів США (759047,12 грн) проценти, 6543198,36 грн пеня, а також сторони домовились, що кредитор здійснює часткове анулювання (прощення) суми боргу позичальника в розмірі, що складає еквівалент 7290563,36 грн, в тому числі: 27840,05 доларів США (747365,00 грн) проценти, 6543198,36 грн пеня (а.с. 31-33).

Також, 19.04.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №014/30650/74/84725/81-1/27749 до кредитного договору №014/30650/74/84725 від 24.06.2008 року про зміну валюти зобов`язань по кредиту, за умовами якої сторони погодили зміну валюти зобов`язання з доларів США на гривні із розрахунку за курсом 12 грн за 1 долар США, у зв`язку з чим розмір осиної суми боргу становить 847127,64 грн та 11682,12 грн сума процентів (замість 1906774,35 грн: 70593,97 доларів США основана сума боргу, 435,17 доларів США проценти) (а.с. 34-36).

16.11.2017 року ФОП ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу ОСОБА_2 про сплату 39783,02 грн заборгованості за договором про надання юридичних послуг б/н від 22.02.2016 року (а.с. 42-43).

20.11.2017 року ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 було сплачено 10500,00 грн (а.с. 44).

У березні 2018 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому після уточнення, просив стягнути на свою користь 364528,17 грн заборгованості за договором про надання юридичних послуг б/н від 22.02.2016 року (справа №591/1730/18) (а.с. 45-49).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12.06.2109 року у справі №591/1730/18 позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишено без розгляду (а.с. 54).

Також, встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 19.04.2017 року ОСОБА_2 було продано належній їй житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами за ціною 449402,00 грн (а.с. 69).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що між сторонами виникли договірні правовідносини з приводу виконання договору про надання юридичних послуг від 22.02.2016 року з урахуванням додаткової угоди №1 від 22.02.2016 року, які позивачем були надані під час судового розгляду справи, однак дійшов хибного висновку про обґрунтованість позовних вимог у заявленому розмірі.

Так, як вже зазначалось, внаслідок укладення 19.04.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 договорів про часткове прощення боргу за кредитним договором та про зміну валюти зобов`язань по кредиту, розмірі розмір заборгованості, відповідно до вказаних договорів, було зменшено на загальну суму 8 338 527,95 грн, з якої позивачем ФОП ОСОБА_1 було обраховано ціну позову, як 5 % від суми відхилених вимог банку.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, в порушення приведених норм процесуального права, позивачем не було доведено належними доказами той факт, що він продовжував надавати юридичні послуги своєму клієнтові в позасудовому врегулюванню спору між банком та ОСОБА_2 та, як наслідок, укладення вказаних договорів про прощення боргу. Твердження позивача, що лист від 19.04.2017 року про умови прощення боргу зі сторони банку з`явився лише на його вимогу про письмове підтвердження намірів банку, не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутня така вимога до банку, а будь-яких інших доказів з приводу участі позивача у поза судових переговорах клієнта з банком не надано. Крім того, при укладенні 19.04.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 договорів банком було здійснено донарахування кредитної заборгованості до розміру 7290563,36 грн , тоді як ціна позову в цивільній справі №591/2204/15-ц становила 99 451,51 доларів США, що еквівалентно 1 571 759,71 грн.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, вимоги ФОП ОСОБА_1 у заявленому ним розмірі є не доведеними у відповідності до вимог процесуального права та спростовуються матеріалами справи.

Але, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок надання позивачем ОСОБА_2 правової допомоги в цивільній справі №591/2204/15-ц в судах апеляційної та касаційної інстанцій, що є предметом укладеного між ними договору, та прийняття судових рішень, частину позовних вимог банку було відхилено, а саме: пені в розмірі 20201,47 доларів США (внаслідок визнання недійним пункту кредитного договору про визначення розміру пені), одноразової комісії за видачу кредиту в розмірі 1650,00 доларів США та заборгованості по відсоткам в розмірі 8620,07 доларів США (внаслідок прийняття апеляційним судом відмови банку від вказаних позовних вимог), а всього на загальну суму 30471,54 доларів США, що еквівалентно 481 755,05 грн за курсом НБУ станом на 26.01.2015 року, яким було застосовано апеляційним судом під час ухвалення 16.03.2016 року судового рішення у справі №591/2204/15-ц.

Отже, вимоги ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню лише в розмірі 13587,52 грн (5 % від суми 481 755,05 грн за відрахуванням вже сплаченої відповідачем суми коштів в розмірі 10500,00 грн на виконання договору).

Отже, з урахуванням викладеного, через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в частині визначення суми боргу підлягає зміні з ухвалення в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 13587,52 грн боргу за договором про надання юридичних послуг від 22.02.2016 року з урахуванням додаткової угоди №1 від 22.02.2016 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 135,88 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову. Також, з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 6517,99 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кондратенко Світлани Юріївни задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2020 року в частині визначення суми боргу та в частині розподілу судових витрат змінити, ухваливши в цих частинах нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 13587,52 грн боргу за договором про надання юридичних послуг від 22 лютого 2016 року з урахуванням додаткової угоди №1 від 22 лютого 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 135,88 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6517,99 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 березня 2021 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю.Кононенко

Т.А. Левченко