Справа № 478/1400/20 Провадження № 2/478/25/2021
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2021 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Григоренко Н.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду в смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ФГ «Попова Дача» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Казанківської селищної ради, про визнання права власності на земельну ділянку,

В с т а н о в и в:

Позивач «Попова Дача» в особі свого представника - голови господарства ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Казанківської селищної ради, про визнання права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що в 1992 році, ОСОБА_3 , як голова новоствореного селянського (фермерського) господарства, отримав у довічне успадковуване володіння земельну ділянку, площею до 43,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства.

Рішенням Ради народних депутатів від 08.02.1994 року № 15 було вирішено продати земельну ділянку, площею 35,5 га (яка входить до складу 43,0 га) ОСОБА_3 .

На виконання вказаного рішення, Казанківська селищна Рада народних депутатів надала рахунки на сплату вартості земельної ділянки та державного мита, які ФГ «Попова Дача» були сплачені.

Після цього, між ОСОБА_3 та Казанківська селищна Рада народних депутатів уклали договір купівлі - продажу, за яким останній набув права власності на земельну ділянку, площею 35,5 га. Договір було погоджено нотаріально та зареєстровано.

Після цього, Казанківська селищна Рада народних депутатів повинна була замовити розробку проекту відведення земельної ділянки та погодити цей проект в подальшому, але не зробивши цих дій фактично позбавила можливості ОСОБА_3 отримати Державний акт на право власності вказаної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, так і не оформивши право власності на земельну ділянку, яка залишилась в користуванні ФГ «Попова Дача». До кола спадкоємців ОСОБА_3 входить зокрема його дружина - відповідач ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2 .

З огляду на наведені обставини, позивач просив суд: визнати за ФГ «Попова Дача» право власності на земельну ділянку, розміром 35,5 га, придбану 11 березня 1994 року головою селянського (фермерського) господарства ОСОБА_3 у Казанківської селищної Ради народних депутатів України за договором купівлі - продажу для ведення селянського (фермерського) господарства.

Ухвалою суду 26.08.2020 року, цивільну справу № 478/1205/20 за позовною заявою ФГ «Попова Дача до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку було об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 478/708/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Миколаївської області, Казанківської РДА Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Казанківської селищної ради, Казанківської РДА Миколаївської області, третя особа: ФГ «Попова Дача» про визнання права власності на земельну ділянку та права на виділення часток у спадщині в порядку спадкування та передано на розгляд судді Томашевському О.О.

Ухвалою від 29.09.2020 року було роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Миколаївської області, Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Казанківської селищної ради, Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа: ФГ «Попова Дача» про визнання права власності на земельну ділянку та права на виділення часток у спадщині в порядку спадкування, з позовними вимогами ФГ «Попова Дача» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку.

За таких обставин, справу за позовними вимогами ФГ «Попова Дача» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку, було виділено в самостійне провадження, та на підставі протоколу передачі судової справи було передано раніше визначеному складу суду від 30.09.2020 року.

Ухвалою суду від 01.10.2020 року провадження по даній цивільній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження.

21 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_1 , яка заперечувала проти позовних вимог з огляду на ту обставину, що на момент укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки фермерське господарство не визнавалося суб`єктом права на земельні ділянки. Таким суб`єктом закон визнавав лише громадян - засновників фермерського господарства. Отже, фактично ОСОБА_3 здійснив купівлю спірної земельної ділянки, після смерті якого, право власності на земельну ділянку повинно бути успадковано спадкоємцями ОСОБА_3 , а не ФГ «Попова Дача».

26 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач звернув увагу суду, що відповідач ОСОБА_1 визнала факт користування земельною ділянкою саме за фермерським господарством. При цьому, вказавши на ту обставину, що саме фермерське господарство залишається постійним користувачем спірної земельної ділянки від імені та за рахунок якого, його голова - ОСОБА_3 придбав земельну ділянку.

03 листопада 2020 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач ОСОБА_1 наголошувала на тому, що саме ОСОБА_3 придбав спірну земельну ділянку оскільки за господарством не визнавалось право мати відокремлене майно. Майно осіб, які вели фермерське господарство належало їм на праві спільної сумісної власності.

При цьому, як зазначає відповідач ОСОБА_1 , за життя ОСОБА_3 набув права власності на частину земельної ділянки з 43,0 га в розмірі 7,5 га в рахунок безоплатної приватизації, а згодом викупив іншу частину спірної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року підготовче судове засідання було закрито, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 , проти позову заперечувала, просила суд в його задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Коваленко П.П. до суду не прибув, просив судове засідання відкласти. За позицією відповідача ОСОБА_1 , яка вважала можливим провести судовий розгляд справи без участі ї представника, судом було прийнято рішення про можливість продовження судового розгляду справи.

Відповідач, яким згідно позовної заяви визнається представник позивача - ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач - Казанківська селищна рада Казанківського району Миколаївської області, в судове засідання не з`явились, явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Встановлені судом обставини справи на підставі наданих суду доказів, свідчать про наступне.

Згідно досліджених судом копій рішення 10-й сесії ХХІ скликання Казанківської районної ради народних депутатів від 21.04.1992 року № 10/105 та Державного акту виданого на підставі такого рішення, ОСОБА_3 отримав у постійне пожиттєве спадковуване користування 43,0 га землі в межах, згідно з планом землекористування, що знаходиться в смт. Казанка, на території КАСП ім. Петровського, від. № 1, поле НОМЕР_5 для ведення селянського (фермерського) господарства.

З копії Книги записів державних актів пожиттєвого успадкованого володіння землею Казанківського району Миколаївської області вбачається, що земельна ділянка, площею 43,0 га належить в користуванні у ОСОБА_3 (запис за п/н 12).

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.07.2020 року № НВ-020 вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 43,0 га належить Казанківській селищній раді та перебуває на праві постійного користування у ОСОБА_3 .

Розпорядженням представника Президента України «Про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності» б/н та б/д 1993 року було зареєстровано селянське (фермерське) господарство № 12 «Попова дача», головою господарства зазначено ОСОБА_3 , загальну кількість членів господарства визначено в складі трьох осіб.

Копією свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 04.03.1993 року б/н підтверджено, що ФГ «Попова дача» пройшло державну реєстрацію.

Згідно з довідкою Казанківської селищної ради від 07.03.1994 року № 359, - 7,5 га земельної ділянки зі складу 43 га, які належали на підставі Державного акту про право користування ФГ «Попова дача» були виділені ОСОБА_3 у приватну власність.

Як вбачається із архівного витягу від 14.12.2017 року № К-139/04-03, рішенням Казанківської сільської ради народних депутатів від 08.02.1994 року № 15 було вирішено продати земельну ділянку площею 36,0 га на території КАСП ім. Петровського ОСОБА_3

11.03.1994 року між Казанківською селищною радою народних депутатів України та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого, земельна ділянка площею 35,5 га за цільовим призначенням для ведення сільського (фермерського) господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 продається ОСОБА_3 за суму 11 076 000 карбованців.

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 178 Державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори.

Згідно рахунків від 14.08.1994 року та від 14.02.1984 року ФГ «Попова Дача» отримало рахунки на сплату вартості земельної ділянки та державного мита, які були сплачені господарством, що підтверджується платіжними дорученнями від 21.02.1994 року та 04.03.1994 року.

Наказом голови ФГ «Попова дача» № 2 від 12.10.1998 року було виключено із складу членів господарства ОСОБА_5 .

З копії витягу з протоколу № 1 зборів членів ФГ «Попова дача» від 21.02.2011 року, наказу № 2 від 21.02.2011 року, заяви ОСОБА_3 від 21.02.2011 року, документу про правомірність прийнятого рішення зборами членів ФГ «Попова дача» вбачається, що голова господарства вирішив звільнитись з даної посади через вихід на пенсію, залишився членом господарства, призначив ОСОБА_2 головою господарства, прийнявши його в члени господарства та внісши його до співзасновників господарства.

З нової редакції статуту ФГ «Попова Дача» від 21.02.2011 року засновником господарства значиться ОСОБА_2 .

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 26.07.2012 року за № 14351387 засновником та керівником ФГ «Попова Дача» є ОСОБА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданого повторно, серії НОМЕР_2 від 21.10.2011 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.08.2020 року вбачається, що за замовленням ОСОБА_2 було складено проектну документацію щодо земельної ділянки, площею 43,0 га, якій присвоєно кадастровий номер: :30:000:0163.

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 09.11.2001 року одружилась із ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 09.11.2001 року та входить до складу спадкоємців першої черги. Маючи самостійні вимоги до спірної земельної ділянки, між спадкоємцями померлого ОСОБА_3 існує судовий спір з приводу визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Вирішуючи спірні правовідносини сторін, суд керується наступними нормами законодавства та приходить до наступних висновків.

В період отримання ОСОБА_3 . Державного акту про право користування земельною ділянкою та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки був чинний Земельний кодекс України в редакції 1991 року із змінами та доповненнями (далі - ЗК України 1991 року).

Так, згідно зі ст. 6 ЗК України 1991 року, громадяни України мали право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема для ведення селянського (фермерського) господарства.

Крім того, наведеною ст. 6 ЗК України 1991 року було передбачено й право громадян за плату отримати у власність земельну ділянку, зокрема для ведення селянського (фермерського) господарства розмір яких перевищує середню земельну частку.

Тобто, можливість набуття права власності на земельну ділянку за плату було передбачено саме для громадян.

Між тим, статтею 22 ЗК України 1991 року було визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно зі ст. 23 ЗК України 1991 року чітко визначалось, що право власності або право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладання договору купівлі-продажу земельною ділянки на час чинності ЗК України 1991 року, слугувало лише підставою для замовлення покупцем та встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання покупцем Державного акту про право власності.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як було встановлено судом, згідно рішення 10-й сесії ХХІ скликання Казанківської районної ради народних депутатів від 21.04.1992 року № 10/105 та Державного акту виданого на підставі такого рішення, ОСОБА_3 отримав у постійне пожиттєве спадковуване користування 43,0 га землі в межах, згідно з планом землекористування, що знаходиться в смт. Казанка, на території КАСП ім. "Петровського", від. № 1, поле НОМЕР_5 для ведення селянського (фермерського) господарства.

Вказане право користування земельною ділянкою, площею 43,0 га, зареєстровано за ОСОБА_3 , що вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.07.2020 року № НВ-020. Згідно вказаного витягу, право власності на земельну ділянку зареєстровано за Казанківською селищною радою.

Таким чином, судом встановлено, що саме Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 43,0 га слід вважати правовстановлюючим документом на спірну земельну ділянку.

На час розгляду даної справи, позивачем у справі не доведено суду обставин та не надано доказів, на підтвердження іншого, зокрема, що у ФГ "Попова Дача", виникло право власності на спірну земельну ділянку.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які були надані сторонами та оглянуті судом, викладених в ухвалі від 06.11.2013 року у справі № 6-48429св12, де суд касаційної інстанції вирішуючи спір між даними сторонами щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування дійшов висновку, що саме Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 43,0 га слід вважати правовстановлюючим документом на спірну земельну ділянку.

Таким чином, оскільки в ході судового розгляду, суду не було надано належних доказів того, що у ФГ "Попова Дача" виникло право власності на спірну земельну ділянку відповідно до законодавства чинного на момент укладання договору купівлі-продажу землі, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на його рахунок.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 76, 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «Попова дача» (56002, Миколаївська область, Казанківський район, смт. Казанка, вул. Горького, 71, ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), Казанківської селищної ради (56002, Миколаївська область, Казанківський район, смт. Казанка, вул. Миру, буд. № 228, ), про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею: 16 березня 2021 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський