Справа № 500/4421/18
Провадження № 2/946/935/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

06.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2015 року по цивільній справі № 500/5952/15-ц з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 7500 грн. Розмір аліментів був визначений судом у зв`язку з визнання ним позову, оскільки на той час він здійснював підприємницьку діяльність та отримував достатній заробіток. На теперішній час він припинив підприємницьку діяльність, його матеріальний стан змінився, погіршився стан його здоров`я, що не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, просив зменшити розмір аліментів до ј частини з усіх видів його доходу щомісяця, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рух справи

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 26).

16.10.2018 року від відповідача надійшла заява про передачу справи за підсудністю (а.с. 32).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю (а.с. 81).

27.03.2019 року відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2018 року про відкриття провадження у справі (а.с. 84).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.04.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 90).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2018 року про відкриття провадження у справі відмовлено (а.с. 106).

11.03.2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл справи (а.с. 110).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2018 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 111).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2020 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів (а.с. 140).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2020 року повторно витребувано докази (а.с. 152).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 171).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті (а.с. 172).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 202).

Заяви, клопотання

10.03.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 207).

Аргументи учасників справи

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 10.03.2021 року згоден сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісяця (а.с. 207).

В судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала, за змістом клопотання від 10.06.2020 року відповідач вважає, що позивач працює моряком з огляду на докази перетину державного кордону та спроможний сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі (а.с. 132).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 18.07.2014 року (а.с. 11).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2015 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 7500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 23.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12-13).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області Степановим М.О., заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2018 року становить 29700 грн. (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 31.07.2018 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 (після шлюбу ОСОБА_5 ) (а.с.78).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21.04.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 122).

Судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.10.2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 205).

Постановою державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.02.2021 року відкрито виконавче провадження за судовим наказом № 946/6063/20, виданим 16.10.2020 року (а.с. 204).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.03.2021 року заборгованість по аліментам за судовим наказом № 946/6063/20 від 16.10.2020 року станом на 01.03.2021 року становить 1457,25 грн. (а.с. 206).

Відповідно до інформації Головного управління ДПС в Одеській області від 05.11.2020 року позивач перебував на обліку в Ізмаїльській ДПІ ГУ ДПС в Одеській області як фізична особа-підприємець з 16.10.2015 по 07.12.2015 року (а.с. 176).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів з 01.07.18 по 31.08.18 року позивачем отримано дохід в сумі 10379,60 грн., з 01.04.19 по 31.05.19 15264,79 грн. (а.с. 177), з 01.01.20 по 30.09.20 року відомості про доходи відсутні (а.с. 190).

Позиція суду

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить 2395 грн.

За висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19, підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Судом встановлено, що з часу ухвалення рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2015 року змінився матеріальний та сімейний стан позивача, позивач припинив підприємницьку діяльність, уклав шлюб, від якого народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання якої з нього стягуються аліменти щомісячно в розмірі ј частини доходів, розмір яких згідно розрахунку заборгованості від 01.03.2021 року становить 1457,25 грн.

Суд приймає до уваги рівність обов`язку батьків в утриманні дитини, наявність на утриманні позивача іншої дитини (а.с. 204-206), відсутність у позивача регулярного доходу за 2018-2019 рік (а.с. 177) та будь-яких доходів за 2020 рік (а.с. 190), при цьому враховує той факт, що позивач періодично перетинає державний кордон України (а.с 164) та згідно заяви від 10.03.2021 року (а.с. 207) має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, що у сукупності дає підстави для висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та розмір аліментів підлягає зменшенню до 3000 грн., який перевищує передбачений законом розмір мінімального гарантованого та рекомендованого мінімуму аліментів на одну дитину.

Доказів суттєвого погіршення стану здоров`я позивача, понесення витрат на лікування, що може бути додатковою підставою для зменшення розміру аліментів, суду не надано.

Інші докази, які б вплинули на висновок суду про зменшення розміру аліментів, в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. ст. 141, 142, 180, 182, 192 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2015 року (справа № 500/5952/15-ц) розмір аліментів зменшити та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення складено 15 березня 2021 року.

Суддя: Г.І.Смокіна