ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3142/21 Справа № 205/7827/20 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Бондаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна, про визнання права власності на нерухоме майно, визнання договору іпотеки припиненим, вилучення відомостей про обтяження, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Укрдебт плюс», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., про визнання права власності на нерухоме майно, визнання договору іпотеки припиненим, вилучення відомостей про обтяження.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 21.04.2020 року між нею та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не виконала умови договору, у визначений строк не повернула позику, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. 05.05.2020 року було видано виконавчий напис про стягнення заборгованості із вказаного боржника. З вищевказаним виконавчим написом позивачка звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. В ході виконання виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем отримано витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якому встановлено, що боржник має на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , обтяжень на вказане майно на час проведення виконавчих дій зареєстровано не було. Оскільки добровільно сплачувати борг відповідач відмовилась, приватним виконавцем була винесена постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та складено акт про передачу майна квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку із чим, 18.05.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. позивачеві було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру.

Однак, після набуття позивачкою права власності на такий об`єкт нерухомого майна, згідно до рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 20.05.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. було зареєстроване відповідне обтяження на таку квартиру на користь ТОВ «Укрдебт плюс». Для з`ясування обставин обтяження вказаної квартири, позивач звернулася до відповідача ОСОБА_2 , яка повідомила, що її померлий чоловік ОСОБА_3 мав кредитні відносини, і забезпеченням за таким зобов`язаннями виступав вказаний об`єкт нерухомого майна. Однак ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідною постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року у позові ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 17.10.2007 року відмовлено у повному обсязі.

Позивач, вважаючи що її право на вказану квартиру не визнається із боку відповідачів, вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати припиненим Договір іпотеки на підставі якого 13.10.2006 року Дніпропетровським міським нотаріальним округом, внесені відомості в Державний реєстр іпотек за номером № 3884733 (номер запису про іпотеку 36565115 на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 ; а також вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек відповідні відомості про обтяження спірного майна.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Укрдебт плюс», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна про визнання права власності на нерухоме майно, визнання договору іпотеки припиненим, вилучення відомостей про обтяження, задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва № 583 від 18.05.2020 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52274154 від 18.05.2020 року.

Визнано припиненим Договір іпотеки на підставі якого 13.10.2006 року Дніпропетровським міським нотаріальним округом, внесені відомості в Державний реєстр іпотек за номером № 3884733 (номер запису про іпотеку 36565115 на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 ), що був укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 .

Вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про обтяження квартири АДРЕСА_1 (тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження 36565115), зареєстрований реєстратором Дніпропетровським міським нотаріальним округом 13.10.2006 року за № 1409502.

Вилучено з Державного реєстру іпотек відомості про обтяження квартири АДРЕСА_1 (тип обтяження іпотека; реєстраційний номер обтяження 36565115), зареєстровані реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за індексним № 52312604 від 20.05.2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 124 грн. 80 коп.

Стягнуто з ТОВ «Укрдебт плюс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 124 грн. 80 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду ТОВ «Укрдебт плюс» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що майно з приводу якого було подано позов знаходилося в іпотеці, ТОВ «Укрдебт плюс» має відповідні права і обов`язки, що випливають з даного обтяження майна іпотекою, а тому підстав для скасування такого запису у суду не було. Крім того, у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для визнання договору іпотеки припиненим, оскільки відсутня жодна із підстав для припинення договору іпотеки, який укладений в забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 13.10.2006 року.

Звертає увагу на те, що існує рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2011 року по справі №2-10241/11 про стягнення заборгованості по договору про надання споживчого кредиту №0 від 13.10.2006 року, яке набрало законної сили. Вказує, що ОСОБА_2 не було надано доказів суду того, що кредитні зобов`язання були виконані нею або її чоловіком ( ОСОБА_3 ), тобто боржником чи його правонаступником не були виконані кредитні зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.10.2006 року перед кредитором, а тому не має жодних підстав для визнання Договору іпотеки припиненим.

Відзиви від інших учасників справи до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Договору дарування квартири від 01.04.2011 року, посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1569, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.04.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101, номер запису про право власності 36269821, належала квартира АДРЕСА_1 .

13.10.2006 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 , було укладено Кредитний договір № , згідно з яким останній отримав кредит у сумі 22 000 (двадцять дві тисячі) доларів США 00 центів з кінцевим терміном повернення коштів 16.10.2015 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором № від 13.10.2006 року, між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №/П, а також ПАТ «Укрсиббанк» було передано в іпотеку об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно до договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» серії та номер 2949 від 08.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., право вимоги по даному кредитному договору перейшло до ПАТ «Дельта банк».

Заочним рішенням Амурнижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ПАТ «Укрсиббанк» у таких зобов`язаннях, до ОСОБА_3 були задоволені, вирішено стягнути з останнього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 17.10.2007 року у розмірі 745 838 грн. 35 коп.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року заочне рішення Амур нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 року було скасоване та ухвалено нове рішення, згідно резолютивної частини якого в задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 17.10.2007 року було відмовлено у повному обсязі. Дане рішення суду набрало законної сили у передбаченому законом порядку.

Судом також встановлено, що згідно до договору про відступлення прав вимоги від 13.05.2020 року, укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Укрдебт плюс» (далі Відповідач-2), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 682, право вимоги за кредитним договором № 0, укладеним з ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Укрдебт плюс».

Також, 21.04.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. Згідно п.1 цього Договору позивач передала у власність ОСОБА_2 ) грошові кошти в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., а відповідач зобов`язується повернути позивачу таку ж саму суму грошових коштів в тій самій валюті в термін до 28.04.2020 року включно.

05.05.2020 року за заявою ОСОБА_1 , Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б., було вчинено виконавчий напис № 542, відповідно до якого було запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрати на вчинення виконавчого напису у розмірі 1 700 грн. 00 коп.

14.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В., з метою виконання зазначеного виконавчого документа (виконавчого напису) було винесено постанову про передачу арештованого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , в рахунок погашення боргу позивачеві, а 18.05.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. було видано позивачеві свідоцтво про право власності на такий об`єкт нерухомого майна.

За заявою ТОВ «Укрдебт плюс» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за індексним № 52312604 від 20.05.2020 року до Державного реєстру іпотек були внесені відомості про обтяження квартири АДРЕСА_1 (тип обтяження іпотека; реєстраційний номер обтяження 36565115).

За повідомленням представника ТОВ «Укрдебт плюс», таким суб`єктом господарювання, як правонаступником кредитора у вказаному кредитному договорі № від 13.10.2006 року, право власності позивача на квартири АДРЕСА_1 не визначається через обставину не погашення заборгованості за таким кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Укрдебт плюс» втратило право задовольнити свої майнові вимоги за рахунок іпотечного майна, яким забезпечено таке зобов`язання, і стороною відповідача не надано жодного доказу існування майнових вимог поза строками позовної давності, чи не врегульованих кредитних зобов`язань між сторонами. У зв`язку із чим вказаний іпотечний договір має бути визнаний припиненим на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку», а за позивачем слід визнати право власності на таке майно, адже речове право такої особи на вказану квартиру не визнається та оспорюється ТОВ «Укрдебт плюс».

Крім того, вимоги позивача про вилучення з баз даних вказаних реєстрів відомостей про заборону відчуження майна та обтяження такого майна іпотекою у зв`язку із припиненням такого договору іпотеки є прямо пов`язаними із первісною позовною вимогою та випливають з неї. Одночасно з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Укрдебт плюс» про те, що майно з приводу якого було подано позов знаходилося в іпотеці, ТОВ «Укрдебт плюс» має відповідні права і обов`язки, що випливають з даного обтяження майна іпотекою, а тому підстав для скасування такого запису у суду не було, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Вказаний перелік не є вичерпним, адже вказана норма матеріального закону передбачає припинення права застави також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 28 Закону України «Про заставу» передбачено також припинення застави при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави, та в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється також у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним.

У відповідності до вимог ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

В даному випадку, судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору від 13.10.2006 року, що був укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 , кінцевий термін повернення коштів було визначено сторонами 12.10.2015 року (а.с. 16-17).

В задоволення позовних вимог кредитора за вказаним кредитним договором до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 17.10.2007 року було відмовлено у повному обсязі через обставину непредставлення суду доказів укладання кредитного договору та договору поруки, та не встановлення підстав для стягнення заборгованості за такими договорами.

Посилання апеляційної скарги на те, що існує рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2011 року по справі №2-10241/11 про стягнення заборгованості по договору про надання споживчого кредиту №0 від 13.10.2006 року, яке набрало законної сили, а ОСОБА_2 не було надано доказів суду того, що кредитні зобов`язання були виконані нею або її чоловіком ( ОСОБА_3 ), тобто боржником чи його правонаступником не були виконані кредитні зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.10.2006 року перед кредитором, а тому не має жодних підстав для визнання Договору іпотеки припиненим, є безпідставними, оскільки під час розгляду даної справи по суті ТОВ «Укрдебт плюс» не надало суду жодних доказів в підтвердження наявних невиконаних ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.81 Цивільного процесуального Кодексу України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, щоб підтверджували обґрунтованість заперечень та тверджень щодо наявної неврегульованої заборгованості за таким кредитним зобов`язанням.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко