Справа № 313/1306/20
Провадження № 2/313/59/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом,

ВCТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд з позовом до Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, у якому просять визнати за ними право власності на 1/10 (одну десяту) частину житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , їхнього батька ОСОБА_3 .

Позивачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, але у судове засідання не з`явилися. До суду звернувся з письмовою заявою у якій просять розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують.

Голова Новоуспенівської сільської ради Сенник І.Б., у судове засідання не з`явився, але звернувся в суд з заявою про розгляд справи без його участі. З позовною заявою згоден, заперечень не має.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 55 років, помер батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане (повторно) Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 03.10.2019 р., про що складено відповідний актовий запис про смерть за № 36. Місце смерті смт Веселе Веселівського району Запорізької області.

Ступінь родинних відносин ОСОБА_1 зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане (повторно) Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 04.09.2019 р., де спадкодавець записаний як батько Позивача 1.

Ступінь родинних відносин ОСОБА_2 зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 видане Таврійською сільською радою Веселівського району Запорізької області від 12.06.2002 р., де спадкодавець записаний як батько Позивача 2.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема на наступне майно, яке складається з 1/5 частини житлового будинку під АДРЕСА_1 та належало спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане 08.07.1999 р. Веселівським бюро по приватизації житлового фонду Веселівського району Запорізької області.

Маючи намір реалізувати своє право на спадщину за законом, у встановлений 6-ти місячний строк, позивачі звернулися до державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Дзябко М.І. із заявами про видачу нам свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їхнього батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.10.2020 р. державним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Дзябко М.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 692/02-31 від 20.10.2020 р. у зв`язку із тим, що при зверненні до нотаріальної контори, для оформлення свідоцтва про право на спадщину, ними не було надано державному нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме оригіналу Свідоцтва про право власності на житло, видане 08.07.1999 р. Веселівським бюро по приватизації житлового фонду Веселівського району Запорізької області, що не відповідає вимогам п.4.15 гл. 10, розділ ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якою передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Підставою неможливості подання позивачами державному нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно є втрата батьком за життя оригіналу Свідоцтва про право власності на житло, видане 08.07.1999 р. Веселівським бюро по приватизації житлового фонду Веселівського району Запорізької області. Проте, відповідно до довідки КП «Веселівське бюро технічної інвентаризації» за померлим ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/5 (одну п`яту) частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі не мають змоги реалізувати своє право на отримання спадщини з вищевикладених підстав, у зв`язку із чим вимушені звернутися до суду з даним позовом.

Інші спадкоємці за законом, які заявили про своє право на спадщину окрім позивачів, відсутні, спадкове майно під арештом, заставою та забороною на відчуження не перебуває.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Частиною першою ст.1267 ЦК України та п.26 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Крім того, частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Набуття права власності в порядку спадкування після смерті громадянина відноситься до похідного сособу набуття цього права (ст. 1216 ЦК України).

За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спору з приводу спадкового майна не існує, проте ми позбавлені можливості розпорядитися належним нам спадковим майном 1/5 частки житлового будинку, що належав спадкодавцю, оскільки немає оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останнього на 1/5 частку спірного житлового будинку, тому ми позбавлені можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідач позов визнав, що підтверджується його письмовою заявою, що долучена до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а також з врахуванням думки позивачів , які просять судові витрати залишити за ними.

На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 1216, 1261, 1268, 1278 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-13, 81, 89, 141, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на 1/10 (одну десяту) частину житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батька ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на 1/10 (одну десяту) частину житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батька ОСОБА_3 .

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19.03.2021 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

10.03.2021