Справа № 2610/1439/2012
Провадження № 6/761/2527/2021
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ про видачу дублікату виконавчого документа з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва у справі за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району м.Києва в інтересах ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2021 року до суду надійшло зазначене подання.

В заяві заявник просить: видати дублікат виконавчого листа №2610/1439/2012 виданого 18.05.2012 Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 30 000,00 грн.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у заявника перебував зазначений виконавчий лист (ВП №57109943). Після винесення 28.11.2018 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий лист було направлено стягувачу на адресу її проживання. Однак заявою від 17.11.2020 року ОСОБА_2 повідомила що виконавчий лист нею не отримувався.

А тому оскільки виконавчий лист втрачено, державний виконавець звернувся до суду з цим поданням.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Від представника заявника надійшла заява в якій він просить розглядати дану справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд приходить до висновку про задоволення подання за наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пп. 17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму забороняється. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

При цьому, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

У разі встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника і не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містить дату його видачі.

Як встановлено судом, 19.03.2012 року Шевченківським районним судом міста Києва прийнято рішення за яким стягнуто з Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 30 000,00 грн.

Рішення набрало законної сили та 18.05.2012 року стягувачу було видано виконавчий лист.

17.11.2020 року ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ із заявою в якій повідомила що на її адресу не надходив виконавчий лист по вказаній справі.

Крім того, згідно з довідкою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ від 27.10.2021 року, фактичною перевіркою наявності виконавчого провадження встановлено відсутність на примусовому виконанні виконавчого листа №2610/1439/2012 що як наслідок свідчить про втрату оригіналу виконавчого провадження.

Суду не надано доказів належного виконання рішення суду.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне подання про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал втрачено, рішення не виконано, натомість, відсутність виконавчого листа у стягувача та у органах виконавчої служби унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Керуючись пп. 17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 258, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ про видачу дублікату виконавчого документа з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва у справі за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району м.Києва в інтересах ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення коштів- задовольнити.

Видати дублікат втраченого виконавчого листа по цивільній справі №2610/1439/2012, ухваленого 19.03.2012 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району м.Києва в інтересах ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення коштів.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Н.Г.Притула