Ухвала

19 березня 2021 року

м. Київ

справа № 296/5116/19

провадження № 61-3645ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Корольовського районного суду

м. Житомира від 21 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 09 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня

2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира

від 10 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення судових витрат відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2020 року - без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Додатковою постановою Житомирського апеляційного суду від 01 липня 2020 року заяву ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені під час апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира

від 21 січня 2020 року, додаткове рішення Корольовського районного суду

м. Житомира від 10 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 09 червня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 09 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2020 року, додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира

від 10 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 09 червня 2020 року у вказаній вище справі визнано неподаною та повернуто заявникові (провадження № 61-10247ск20).

У березні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 09 червня 2020 року (надійшла до суду 09 березня 2021 року).

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах

іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У пункті 18 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV«Перехідні положення» Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII

від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником

у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Ця справа не визнавалася судами малозначною.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

ОСОБА_2 додав до касаційної скарги довіреність на представництво інтересів ОСОБА_1 від 14 грудня 2018 року, однак не надав документів, що посвідчують його повноваження на надання правничої допомоги як адвоката.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України відомості про здійснення ОСОБА_2 адвокатської діяльності та набуття ним статусу адвоката відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки до касаційної скарги, підписаної ОСОБА_2 , як представником ОСОБА_1 , не додано документів, що посвідчують статус ОСОБА_2 як адвоката і його право на заняття адвокатською діяльністю, тобто касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, то згідно

з пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України вона підлягає поверненню заявникові.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Корольовського районного суду м. Житомира

від 21 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 09 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник