Справа № 323/2147/20
Провадження № 2/323/97/21
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

09.03.2021 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Смоковича М.В., при секретарі судового засідання Максюті І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовою заявою ОСОБА_1 до Комишувасьої селищної ради Оріхівського (Запорізького) району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2020 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 з позовною заявою до Комишувасьої селищної ради Оріхівського (Запорізького) району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці на праві власності відповідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 02.03.2010 року КП «Імпульс» Пологівської районної ради та 1/4 частина земельної ділянки від 6,2498 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0015, яка розташована на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВП № 162201. Її мати, на момент смерті, проживала за адресою: АДРЕСА_2 . З урахуванням цих обставин, у передбачений законом строк, 20.02.2014 року, вона звернулася до Шостої Севастопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері. Нотаріусом нотаріального округу м. Севастополя Єфременко А.Ю. була відкрита спадкова справа № 6СГНК-30/2014, що підтверджується інформацією по спадковій справі від 22.01.2020 року. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері є син спадкодавиці - ОСОБА_3 , який відмовився від прийняття спадщини після смерті матері на її користь. Таким чином, вона є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері. Вона своєчасно прийняла спадщину, проживала з матір`ю до її смерті, звернулася в нотаріальну контори з приводу оформлення спадщини, однак після відкриття спадкової справи та до припинення діяльності органів влади та управління на території АР Криму у зв`язку із окупацією, вона не отримала свідоцтва про право на спадщину. З метою реалізації своїх прав, 02 вересня 2019 року, вона звернулася до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Студенцова О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , де отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 415/02-31, через те, що за даними Спадкового реєстру встановлено, що 24 лютого 2014 року Шостою Севастопольською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 30/2014 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що стверджується відповідним витягом зі спадкового реєстру №57391645 від 31 серпня 2019 року, а відповідно до вимог підпункту 2.4. пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи. Вказані обставини унеможливлюють оформлення нею спадщини, чим порушуються її права. Наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2014 року №1087/5 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності» зобов`язано осіб, які здійснювали приватну нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і призначені на посаду нотаріуса Російської Федерації, протягом одного місяця передати до Державного нотаріального архіву Херсонської області всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. Разом з тим, згідно відповіді Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 07.2-18/1019 від 01.04.2020 року, документи нотаріального діловодства та архіву приватних нотаріусів, а також державних нотаріальних контор Автономної Республіки Крим та м. Севасополя, до державного нотаріального архіву Херсонської області не передавались. При цьому діючим законодавством не передбачена можливість заведення кількох спадкових справ, щодо одного спадкодавця. Таким чином у випадку заведення спадкової справи нотаріусом на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя нотаріус, який знаходиться на материковій частині України, позбавлений можливості завести ще одну спадкову справу, щодо спадкового майна. Отже оскільки оформити спадщину у нотаріуса неможливо, право власності на спадкове майно може бути визнано за спадкоємцями тільки судом.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ј частину земельної ділянки від 6,2498 га, кадастровий номер :02:002:0015, яка розташована на території Комишуваської селищної ради Оріхівського (Запорізького) району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 162201.

Ухвалою суду від 07.09.2020 року було відкрито провадження у справі, а розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження та було призначено підготовче судове засідання на 02.10.2020 року, а також надано строк відповідачу на надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.10.2020 року.

Судове засідання, яке було призначено на 28.10.2020 року, було відкладено на 03.12.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Смоковича М.В. на лікарняному.

Судове засідання, яке було призначено на 03.12.2020 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 12.01.2021 року.

Судове засідання, яке було призначено на 12.01.2021 року, було відкладено на 09.02.2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

Судове засідання, яке було призначено на 09.02.2021 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 01.03.2021 року.

Судове засідання, яке було призначено на 01.03.2021 року, було відкладено на 09.03.2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

В сьогоднішнє судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надано заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

В сьогоднішнє судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, відзив на позовну заяву не надав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.08.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 187; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8 від 31.08.2019 року; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 06.12.2019 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 76; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після якого остання змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 9-11, 14-15).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частини земельної ділянки від 6,2498 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0015, яка розташована на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18774078 від 12.05.2008 року, яке Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Оріхівської районної ради Запорізької області; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 162201від 17.05.2007 року; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 247075522 від 05.03.2021 року (а.с. 16-18, 89).

Окрім позивача ОСОБА_1 , спадкоємцем першої черги є син померлої спадкодавиці ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який у передбачений ст.ст. 1270, 1273 ЦК України шестимісячний строк, відмовився від прийняття спадщини після померлої матері на користь позивача ОСОБА_1 , що підтверджується адвокатським запитом адвоката Чернявської Мар`яни Олександрівни до начальника Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); відповіддю начальника Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Слободянюк Г.І. № 21.8-149 від 06.02.2021 року, яка була надана на адвокатський запит адвоката Чернявської Мар`яни Олександрівни; заявою ОСОБА_3 від 28.12.2013 року про відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка посвідчена нотаріусом міста обласного призначення Нижнього Новрогорода Беляєвою М.Ю. та зареєстрована в реєстрі за № 10-3612 (а.с. 20, 90, 91).

Позивач ОСОБА_1 , у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, звернулася до Шостої Севастопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та державним нотаріусом 24.02.2014 року була заведена спадкова справа № 30/2014, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57391645 від 31.08.2019 року, листом нотаріуса нотаріальної палати міста Севастополя нотаріального округа міста Севастополя Єфременко А.Ю. № 46 від 22.01.2020 року (даний нотаріус наразі перебуває на тимчасово окупованій території Автономній Республіки Крим та здійснює свої повноваження у відповідності до законодавства Російської Федерації) (а.с. 12-13, 22).

Відповідно до відповіді заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галковського Г., яка надана на адвокатський запит адвоката Чернявської Мар`яни Олександрівни, документи нотаріального діловодства та архіву приватних нотаріусів, а також державних нотаріальних контор Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавались (а.с. 49).

02.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Студенцова О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , де отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 415/02-31, через те, що за даними Спадкового реєстру встановлено, що 24 лютого 2014 року Шостою Севастопольською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 30/2014 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що стверджується відповідним витягом зі спадкового реєстру №57391645 від 31 серпня 2019 року, а відповідно до вимог підпункту 2.4. пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи (а.с. 19, 21).

Суд, задовольняючи позовну заяву, виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути: визнання права.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України, яка є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом.

Згідно ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.81 ЗК України та ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення).

Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.1 ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

За загальним правилом, яке визначене в ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п.3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом, звернулася до нотаріальної контори за місцем смерті спадкодавця ОСОБА_2 , а саме до Шостої Севастопольської державної нотаріальної контори Автономної Республіки Крим із заявою про прийняття спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак на теперішній час територія, на якій знаходиться ця нотаріальна контора, є тимчасово окупованою та законодавство України на неї не поширюється, а тому право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на квартиру та земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Суд приходить до висновку, що позивач виконала всі вимоги, які визначені в законодавстві для прийняття спадщини після смерті матері, але через об`єктивні обставини вона не має змоги оформити спадщину належним чином, так як її право на спадщину не визнається нотаріусом, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

А тому враховуючи те, що позивач прийняла спадщину після матері, в належному порядку звернулися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у зв`язку з тим, що територія Автономної Республіки Крим, на якій знаходиться Шоста Севастопольська державна нотаріальна контора, є тимчасово окупованою, остання не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після матері, а також приймаючи до уваги те, що заперечень від відповідача на позовну заяву до суду не надходило та те, що визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на квартиру та земельну ділянку не буде порушувати прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл понесених судових витрат сторонами перед судом не порушувалося.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комишувасьої селищної ради Оріхівського (Запорізького) району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ј частину земельної ділянки від 6,2498 га, кадастровий номер :02:002:0015, яка розташована на території Комишуваської селищної ради Оріхівського (Запорізького) району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 162201.

Повний текст рішення виготовлений 19.03.2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В. Смокович