Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Омельченко Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа - Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з указаною заявою, в якій просять встановити факт належності на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву мотивують тим, що вони є власниками в рівних частках квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 1997 року, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа Десятинна» за № 2280-Б/776, який було втрачено ОСОБА_1 . З`ясувавши, що товарна біржа «Українська біржа Десятинна» ліквідована, ОСОБА_1 звернувся до Державного архіву міста Києва з заявою про надання дублікату вказаного договору купівлі-продажу. Однак їм було надано замість дублікату, належним чином завірену архівну копію.

23 лютого 2021 року заявники звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого округу Київської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації зазначеної квартири. Однак їм було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки заявниками надано архівну копію договору купівлі-продажу, а не його оригінал чи дублікат.

Таким чином, у заявників відсутні можливості одержати дублікат чи відновити оригінал договору купівлі-продажу від 10 квітня 1997 року № 2280-Б/776, шо підтверджує їх право власності в рівних частках на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення факту необхідне для підтвердження права власності заявників на квартиру.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2021 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року вищевказану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявники в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. Однак 13 грудня 2021 року представником заявників до суду подано заяву про проведення судового засідання у його відсутність та відсутність заявників, в якій зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа - Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10 квітня 1997 року № 2280-Б/776, зареєстрованого Товарною біржою «Українська біржа Десятинна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності в рівних частках належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5).

Зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2020 № 35755 від 12 листопада 2020 року (а. с. 8).

Зі змісту заяви вбачається, що 23 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого округу Київської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Волошиної Ж. Д. від 01 березня 2021 року № 56858909 зупинено розгляд заяви ОСОБА_1 від 23 лютого 2021 року про державну реєстрацію права власноті на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки не подано документи в повному обсязі, а саме оригінал договору купівлі-продажу від 10 квітня 1997 року № 2280-Б/776, зареєстрованого Товарною біржою «Українська біржа Десятинна» чи його дублікат ( а.с. 11).

Рішенням Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 червня 2021 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру, оскільки не усунуті обставини, що обули підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а. с. 12).

Звертаючись до суду з указаною заявою, заявники просять встановити факт належності їм на праві власності в рівних частках квартири АДРЕСА_2 , оскільки у них відсутній оригінал чи дублікат купівлі-продажу вказаної квартири без якого вони не можуть здійснити державну реєстрацію прав.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Пунктом 3 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що підставою для відмови в державній реєстрації права є подані документи, які не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 цього ж Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Як вбачається з довідки, виданої 25 грудня 2020 року заступником начальника 1-го ВП Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві Гурчиним О., Слободянюк І. І. звертався з заявою з приводу втрати особистих документів, а саме: оригіналу свідоцтва на квартиру в АДРЕСА_1 на його ім`я, копії документів рішень судів, копії договорів про господарську діяльність, що мало місце 20 травня 2015 року (а. с. 7).

Крім того, судом встановлено, що у вересні 2021 року в газеті «Урядовий кур`єр» № 169 опубліковано оголошення про втрату договору купівлі-продажу від 10 квітня 1997 року № 2280-Б/776, зареєстрованого Товарною біржою «Українська біржа Десятинна» (а. с. 13).

З листа Головного управління статистики у м. Києві від 09 вересня 2021 року № 03.1-21/2983-21 встановлено, що Товарна біржа «Українська біржа Десятинна» 29 жовтня 2003 року ліквідована (а. с.14).

Отже з досліджених судом документів вбачається, що заявниками надано достатньо доказів для підтвердження відсутності у них можливості одержання чи відновлення відповідного договору купівлі-продажу та про те, що на підставі цього договору квартира належала їм на праві власності, а отже і для встановлення факту належності їм на праві власності квартири в рівних частках.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться також на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, судом достовірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , на праві власності в рівних частках належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності їм квартири на праві власності підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315, 352, 354, 355 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається учасниками справи безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна