КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №752/1351/19 Головуючий у 1 інстанції: Колдіна О.О.

Провадження №22-ц/824/500/2021 Доповідач: Гаращенко Д.Р.

17 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

за участю секретарів Гавриленко М.А., Телятник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Курочкіна Олександра Олександровича представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Урупи Андрія Федоровича, Комунального підприємства «Світоч» м. Києва, треті особи без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» Білої І.В., Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного реєстратора Урупи А.Ф., Комунального підприємства «Світоч» м. Києва, треті особи без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» Білої І.В., Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Урупи Андрія Федоровича (Комунальне підприємство «Світоч» м. Києва) від 29 листопада 2018 року індексний номер 44312170 та індексний номер 44326424.

В обґрунтування позову зазначила, що 15 лютого 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Український Бізнес Банк» було укладено Договір іпотеки, згідно умов якого ОСОБА_2 забезпечила предметом іпотеки своє зобов`язання за виконання нею як боржником усіх зобов`язань у повному обсязі, що виникли з Кредитного договору №7/Ф від 15 лютого 2008 року, нежилими приміщеннями №1 по №12 (групи приміщень №22) (в літ. А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв. м.

08 грудня 2014 року між ТОВ «Велес-Д» та ПАТ «Український Бізнес Банк» було укладено Договір факторингу №2, на виконання умов якого ПАТ «Український Бізнес Банк» відступило ТОВ «Велес-Д» право вимоги за Договором іпотеки від 15 лютого 2008 року.

30 листопада 2015 року рішенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» вказаний договір було визнано недійсним.

У день укладення договору факторингу ТОВ «Велес-Д» ініціювало внесення до Державного реєстру речових прав інформації про припинення іпотеки за своєю заявою від 09 лютого 2015 року.

У цей же день оспорюване майно було продано ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

19 квітня 2017 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 придбали у ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі продажу нежилі приміщення з №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ. А), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв. м, у рівних частинах по 1/2 кожен.

На момент укладання Договору купівлі-продажу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи щодо обтяження нерухомого майна були відсутні.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року позов ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Білої І.В. до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року замінено сторону стягувача з ПАТ «Український Бізнес Банк» на ТОВ «ФК «Паритет», сторону боржника з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №153273137 від 21 січня 2019 року вбачається, що 10 лютого 2015 року об 11:40 приватним нотаріусом внесено запис про припинення іпотеки на підставі заяви ТОВ «Велес-Д» від09 лютого 2015 року №8.

Із заяви слідує, що ТОВ «Веле -Д» просить нотаріуса вилучити із державного реєстру запис про наявність іпотеки у зв`язку з повним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором №7/ф від 15 лютого 2008 року та всіх додаткових угод до нього.

Натомість, 29 листопада 2018 року державним реєстратором Урупою Андрієм Сидоровичем було скасовано запис від 10 лютого 2015 року та внесено запис про іпотеку на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2016 року в справі №910/32311/15, додано іпотекодержателя: ПАТ «Український Бізнес Банк», який 29 листопада 2018 року після державної реєстрації Договору про відступлення права вимоги міжПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «ФК «Паритет» від 29 листопада 2018 року змінено на іпотекодержателя ТОВ «ФК «Паритет».

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 10, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на їх обтяжень» відповідачем проведено державну реєстрацію іпотеки всупереч тому, що подані заявником документи суперечили відомостям, що містились в Державному реєстрі, крім того, власника майна ( ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ) державним реєстратором не було повідомлено про подану заяву про проведення реєстраційних дій з майном.

Враховуючи положення ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на їх обтяжень», відповідач зобов`язаний був відмовити ПАТ «Український Бізнес Банк» у державній реєстрації іпотеки, оскільки в державному реєстрі вже була інформація щодо того, що іпотека припинена на підставі заяви іпотекодержателя про погашення суми заборгованості за основним зобов`язанням.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора Урупи Андрія Федоровича, Комунального підприємства «Світоч» м. Києва, треті особи без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» Білої І.В., Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора Урупи Андрія Федоровича Комунального підприємства «Світоч» м. Києва від 29.11.2018 року індексний номер 44312170 та індексний номер 44326424.

Стягнуто з Державного реєстратора Урупи Андрія Федоровича Комунального підприємства «Світоч» м. Києва на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Курочкін О.О. представник ТОВ «ФК «Паритет» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що заява щодо скасування реєстраційної дії щодо припинення іпотеки нерухомого майна за заявою ТОВ «Велес-Д» від 09 лютого 2015 року була подана представником ПАТ «Український Бізнес Банк» Білою І.В., теж саме стосується і реєстрації зміни іпотеки, де заявником виступила представник ПАТ «Український Бізнес Банк» Біла І.В.

Отже, саме цей представник банку має бути відповідачем у справі.

При цьому посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі №810/645/18, де вказано, що «Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації права іншої особи, а не позивача. Належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач. Участь Держреєстратора як співвідповідача в разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні його права, не змінює приватноправового характеру цього спору».

Звертає увагу й на те, що суд першої інстанції не зазначив чим спірні записи про іпотеку порушують права та законні інтереси позивача.

Зазначає, що належним способом судового захисту за наявності порушення прав позивача було скасування запису про іпотеку у реєстрі речових прав, а не визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Також посилається, що разом із скасуванням рішення державного реєстратора суд першої інстанції не вирішив питання про визнання, зміну чи припинення обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

07 вересня 2020 року адвокат Мельникова Л.В. представник ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що доводи скарги є безпідставними, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального права та вірним застосуванням норм матеріального права.

У судовому засіданні адвокат Курочкін О.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Мельникова Л.В. заперечували проти апеляційної скарги, просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, представників учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 лютого 2008 року між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №7/Ф на отримання кредиту в сумі 3 131 000 грн строком до 15 лютого 2018 року зі сплатою відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 20,00% річних.

15 лютого 2008 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_2 у забезпечення своїх зобов`язань за Кредитним договором №7/Ф від 15 лютого 2008 року передала банку в іпотеку нежилі приміщення з №1 по №12 (групи приміщень №22 в літ. «А»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126.2 кв. м.

08 грудня 2014 року ПАТ «Український Бізнес Банк» на підставі Договору факторингу №2, посвідченого 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2563, відступило ТОВ «Велес-Д» право вимоги за Договором іпотеки, який посвідчений 08 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за №6642.

10 лютого 2015 року приватним нотаріусом Морозовою С.В. перенесено запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек до новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та рішенням №19213604 від 10 лютого 2015 року припинено чинність запису про іпотеку (номер запису 8669276), а також перенесено запис про обтяження від 10 лютого 2015 року та рішенням №19213604 від 10 лютого 2015 року припинено його чинність.

Рішення про припинення іпотеки було прийнято приватним нотаріусом Морозовою С.В. та внесено запис про припинення обтяження на підставі заяви іпотекодержателя ТОВ «ВЕЛЕС-Д» в зв`язку з повним погашенням заборгованості ОСОБА_5 за Кредитним договором №7/Ф від 15 лютого 2008 року та усіх додаткових угод до нього.

10 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу нежилих приміщень з №1 по №12 (групи приміщень №22 в літ. «А»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» №4 від 30 листопада 2015 року Договір факторингу № 2 було визнано нікчемним.

14 листопада 2016 року постановою Київського апеляційного господарського суду в справі №910/32311/15 визнано недійсними укладені між ТОВ «Велес-Д» та ПАТ «Український Бізнес Банк» Договір факторингу №2 від 08 грудня 2014 року та Договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки від 08 грудня 2014 року.

19 квітня 2017 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено Договір купівлі-продажу зазначених нежилих приміщень, за умовами якого покупці придбали у власність нежилі приміщення №1 по № 12 (групи приміщень №22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126, кв.м у цілому, покупцям у рівних частках по 1/2 частці кожному.

На момент продажу приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи щодо обтяження нерухомого майна були відсутні.

29 листопада 2018 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, передбачених Договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальника, зазначеного у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника або які зобов`язані виконати обов`язки боржника, за Кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 29 листопада 2018 року було відступлено права вимоги за Кредитним договором №7/Ф від 15 лютого 2008 року (позичальник ОСОБА_2 ).

29 листопада 2018 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки нежилих приміщень, посвідчений 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №153273137 від 21 січня 2019 року вбачається, що 29 листопада 2018 року державним реєстратором Урупою Андрієм Федоровичем було скасовано запис від 10 лютого 2015 року про припинення іпотеки та внесено запис про іпотеку на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2016р. у справі №910/32311/15, а також додано іпотекодержателя: ПАТ «Український Бізнес Банк», який 29 листопада 18 року після державної реєстрації Договору про відступлення права вимоги між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «ФК «Паритет» від 29 листопада 2018 року змінено на іпотекодержателя: ПАТ «ФК «Паритет».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що рішення державного реєстратора Урупи А.Ф. не відповідали вимогам спеціального закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження та зберігається протягом всього часу існування об`єкта.

У випадках проведення нотаріусами державної реєстрації речових прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальних дій реєстраційна справа формується в електронній формі.

Реєстраційна справа включає заяви на проведення реєстраційних дій, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості з реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, запити державного реєстратора та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Реєстраційна справа ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, до якої за результатом проведення кожної реєстраційної дії щодо об`єкта нерухомого майна автоматично включаються заяви, сформовані або подані в електронній формі, електронні копії документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, поданих у паперовій формі, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, подані в електронній формі, документи в електронній формі, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, електронні копії запитів державного реєстратора в паперовій формі та документів, отриманих із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Документи, подані заявником для проведення реєстраційних дій в паперовій формі, підлягають поверненню такому заявнику.

Заява, подана в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, за результатом проведення реєстраційних дій заявнику не повертаються та зберігаються державним реєстратором, яким проведено реєстраційну дію, протягом трьох років.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Судом встановлено, що 29 листопада 2018 року державним реєстратором КП «Світоч» м. Києва Урупою А.Ф. на підставі рішення з індексним номером 44312170 та індексним номером 44326424 внесено запис про реєстрацію змін іпотеки та додано запис про іпотеку на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 14 листопада 2016 року, а також видалено запис про іпотекодержателя ТОВ «Велес-Д» та додано запис про іпотекодержателя ПАТ «Український Бізнес Банк» на підставі копій документів, які містились в електронній реєстраційній справі, на підставі яких державним реєстратором Урупою А.Ф. були проведені реєстраційні дії щодо зміни іпотеки 29 листопада 2018 року, з яких вбачається, що копія постанови Київського апеляційного господарського суду, що була підставою для здійснення реєстраційних дій, не містила відповідних відміток суду про те, що дане рішення на момент його пред`явлення набрало чинності.

Зі змісту постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2016 року вбачається, що предметом спору у справі №910/32311/15 була недійсність Договору факторингу №2 від 08 грудня 2014 року та Договору про відступлення права вимоги від 08 грудня 2014 року, укладених між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д».

Встановлено, що Київський апеляційний господарський суд своєю постановою скасував рішення Господарського суду м. Києва від 16 лютого 2016 року, визнав недійсним Договір факторингу №2, укладений 08 грудня 2014 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д», визнав недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, який 08 грудня 2014 року укладений між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., та зобов`язав ТОВ «Велес-Д» повернути банку документи.

Зазначене судове рішення не містило будь-яких рішень суду з приводу правомірності припинення іпотеки або ж скасування рішення про припинення іпотеки нежилих приміщень №1 по №12 (групи приміщень 22 ) (в літ.А), які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта з приводу того, що відповідачем по справі повинна бути представник ПАТ «Український Бізнес Банк» Біла І.В.

Коло осіб відповідачів визначається позивачем. ПАТ «Український Бізнес Банк» є юридичною особою відповідно до законодавства України та відповідає самостійно за будь-які дії здійснені в його інтересах його представниками.

Колегія суддів звертає увагу, що 10 лютого 2015 року приватним нотаріусом Морозовою С.В. перенесено запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек до новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та рішенням №19213604 від 10 лютого 2015 року припинено чинність запису про іпотеку (номер запису 8669276), а також перенесено запис про обтяження від 10 лютого 2015 року та рішенням №19213604 від 10 лютого 2015 року припинено його чинність.

Рішення про припинення іпотеки було прийнято приватним нотаріусом Морозовою С.В. та внесено запис про припинення обтяження на підставі заяви іпотекодержателя ТОВ «Велес-Д» в зв`язку з повним погашенням заборгованості за Кредитним договором № 7/Ф від 15 лютого 2008 року та усіх додаткових угод до нього.

19 квітня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стали власниками нежилих приміщень №1 по № 12 (групи приміщень 22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126, 2 кв.м, у рівних частках по 1/2 частці кожному на підставі Договору купівлі-продажу.

Прийняте рішення та внесені записи до державного реєстру державним реєстратором Урупою А.Ф. порушують права нових власників на майно, яке стало вільне від іпотечного застереження у зв`язку з погашенням кредиту.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, тому колегія суддів вважає, що позивач звернувся до суду належним способом судового захисту.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не зобов`язаний вирішувати питання про визнання, зміну чи припинення обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

Ці питання є похідними від рішення суду та вирішуються державним реєстратором самостійно залежно від ухваленого судом рішення.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Курочкіна Олександра Олександровича представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 01 березня 2021 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль