Провадження № 2-з/641/37/2021 Справа № 641/815/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Шелудченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шамраєва М.Є. про забезпечення позову по цивільній справі № 641/815/21

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство "Харківобленерго"

про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання дій такими, що завдали дискримінації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до АТ "Харківобленерго", в якому з урахуванням уточнень просить визнати незаконним та скасувати наказ в.о. генерального директора АТ "Харківобленерго" Логвиненко К.О. від 14.01.2021 № 15 ОС про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого інспектора з контролю та обліку електроенергії Східного РВ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати незаконними та такими, що завдали дискримінації, дії відповідача щодо непереведення позивача на аналогічну посаду району з розподілу електроенергії АТ "Харківобленерго" м. Харків, зобов`язати відповідача здійснити таке переведення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.02.2021 року відкрито провадження у справі.

До канцелярії суду 15.03.2021 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом заборони АТ "Харківобленерго" звільняти ОСОБА_1 з займаної посади старшого інспектора з контролю та обліку електроенергії Східного районного відділення АТ "Харківобленерго" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України до вирішення спору по суті.

В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача зазначає, що 04.01.2021 керівництвом АТ «Харківобленерго» прийнято наказ № 3 «Про зміни в штатному розкладі товариства», відповідно до якого, зокрема, з 04.01.2021 підлягають створенню шляхом реорганізації на базі районних відділень АТ «Харківобленерго» м. Харків та Харківської області райони електричних мереж АТ «Харківобленерго» м. Харків та Харківської області, зокрема, Східний район з розподілу електроенергії АТ «Харківобленерго» м. Харків.

Указаним наказом (п. 8) Директору з управління персоналом АТ «Харківобленерго» Кравцову В.А. наказано в термін до 10.02.2021 здійснити відповідно до законодавства переведення працівників районних відділень АТ «Харківобленерго» м. Харків та Харківської області до складу районів електричних мереж АТ «Харківобленерго» м. Харків та Харківської області та районів з розподілу електроенергії АТ «Харківобленерго» м. Харків та Харківської області.

Позивач 28.01.2021 звернувся до керівництва АТ «Харківобленерго» із заявою про переведення його з посади старшого інспектора з контролю та обліку електроенергії Східного районного відділення АТ «Харківобленерго» на посаду старшого інспектора з контролю та обліку Східного району з розподілу електроенергії АТ «Харківобленерго» м. Харків, на що в порядку ст. 32 КЗпП України надав свою згоду.

Натомість, 17.02.2021 за підписом Директора з управління персоналом АТ «Харківобленерго» Кравцова В.А. позивача було попереджено про вивільнення .відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням посади старшого інспектора з контролю та обліку електроенергії Східного РВ АТ «Харківобленерго» на підставі наказу від 04.01.2021 № 3 та запропоновано останньому переведення на наявні вакантні посади згідно з певним переліком, натомість копії самого переліку не надано.

22.02.2021 позивач звернувся з ще однією заявою про переведення його з посади старшого інспектора з контролю та обліку електроенергії Східного районного відділення АТ «Харківобленерго» на посаду старшого інспектора з контролю та обліку району з розподілу електроенергії АТ «Харківобленерго» м. Харків, зазначивши, що в порядку ст. 32 КЗпП України надаю свою згоду на переведення, натомість про результати розгляду цієї заяви позивачеві на даний час нічого не відомо.

Крім того, наказом від 04.03.2021 № 3/383к позивача переміщено на інше робоче місце за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 6, каб. № 409, а наказом від 09.03.2021 № 154 ос позивачеві оголошено простій.

З огляду на викладене, посилається на те, що існує реальна загроза правам та інтересам позивача, зазначений вид та спосіб забезпечення позову безпосередньо пов`язаний з предметом спору, спрямований на захист та збалансованість інтересів сторін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та доводи в її обґрунтування, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 5 вказаної постанови також роз`яснено, що у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад, укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Враховуючи предмет уточнених позовних вимог, обраний позивачем спосіб захисту, приймаючи до уваги, що звільнення позивача у зв`язку зі скороченням штату працівників може мати місце на підставі притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, правомірність якого оскаржується в судовому порядку, та буде завершальним етапом допущеної, на його думку, щодо нього дискримінації, захист від якої є також предметом позову, суд дійшов висновку про те, що обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову є необхідним для забезпечення ефективного захисту порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача.

Такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, адже їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернуся до суду.

При цьому суд зазначає, що обраний позивачем вид забезпечення не пов`язаний з зупиненням дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Зазначене не перешкоджає учасникам справи, за наявності підстав, в порядку ст. 156 ЦПК України звернутися до суду з заявою про заміну виду забезпечення позову або в порядку ст. 158 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шамраєва М.Є. про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом заборони АТ "Харківобленерго" (адреса місцезнаходження: вул. Плеханівська, 149, м. Харків, код 00131954) звільняти ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) з займаної посади старшого інспектора з контролю та обліку електроенергії Східного районного відділення АТ "Харківобленерго" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, до вирішення спору по суті.

У зв`язку з забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Копію ухвали направити для виконання АТ "Харківобленерго".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя С. О. Ященко