Дата документу 05.03.2021
Справа № 2-1139/11
Провадження № 6/334/101/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Панасюри Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Проценко А. звернувся до суду з заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 2-1139/11. В обґрунтування заяви зазначив, що 17.10.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 2- 1139/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» борг у сумі 985920,03 грн.

05.06.2019 виконавчий лист був пред`явлений стягувачем, на виконання до Дніпровського ВДВС м Запоріжжя. В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було встановлено що, майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє.

29 серпня 2019 року була винесена постанова про повернення виконавчих дій, та разом оригіналом виконавчого документу направлено стягувачеві.

Але, згідно повідомлення ПУАТ «ФІДОБАНК» виконавчий документ, не було отримано. Виконавчий документ було втрачено при пересилці, що унеможливлює в подальшим проведення виконавчих дій, у зв`язку з чим, відповідно до ст..18 ЗУ «Про виконавче провадження» звертається до суду із вищезазначеною заявою.

Також, просить розглянути заяву без їх участі.

Інші учасники процесу також в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомили.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Суд встановив, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2011 у цивільній справі № 2-1139/11 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «СЕБ Банк» стягнута заборгованість за договором кредиту в розмірі 986041,17грн., а також судовий збір в розмірі 1700грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.(а.с.49)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2013 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволена, рішення скасовано, справа призначена до розгляду.(а.с.68)

17 жовтня 2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі № 2-1139/11 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ФідоБанк» стягнута заборгованість за договором кредиту в розмірі 985920,03грн., а також судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.(а.с.115)

Вказане рішення набрало законної сили 29.10.2013 року.

27.11.2013 року на адресу ПАТ «Фідобанк» надіслано чотири виконавчих листа.

26.06.2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя задоволена скарга Публічного акціонерного товариства «Фідобанк». Визнано незаконною і скасувана постанова заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Дениско С.В. (ВП №451045274) від 28.02.2018 про повернення виконавчого листа №2-1139, виданого 04.11.2013р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» 985920,03грн.(а.с.189-190)

06 червня 2019 року держвиконавцем Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ратніковим Є.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № ВП 59286409 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ Банк» 985920,03грн.

29 серпня 2019 року держвиконавцем Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Саідовою Т.Ю. винесена по ВП № 59286409 постанова про повернення виконавчого документа стягувачу із зазначенням строку повторного пред`явлення до виконання до 29.08.2022року.

Дніпровським ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 9231/8/18,23-39 від 24.02.2021 року надана довідка про втрату оригіналу виконавчого листа № 2-1139/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБбанк» боргу у сумі 985920,03грн.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009 року, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України» зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Суд встановив, що виконавчий лист був втрачений, про що свідчить їх відсутність у стягувача та відсутність доказів про їх отримання стягувачем після повернення державним виконавцем.

Проаналізувавши надані докази, суд прийшов до висновку, що рішення суду не виконане, виконавчий документ було втрачено, достовірних доказів повернення виконавчого листа стягувачу та отримання його заявником, судом не встановлено, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, у зв`язку з чим подана заява підлягає задоволенню.

В той же час судом встановлено, що у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 985920,03грн. стягувачем має бути зазначений, саме ПУАТ «Фідобанк», а не ПАТ «СЕБ Банк», що відповідає рішенню Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2013 року на підставі якого був виданий втрачений виконавчий лист.

Керуючись ст.260, п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-1139/11, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 985920,03грн. на користь ПУАТ «Фідобанк», на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2013р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.