Номер провадження: 22-ц/813/4725/21
Номер справи місцевого суду: 504/1547/17
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним задоволено повністю.

Визнано недійсним з моменту вчинення договір купівлі продажу від 18.10.2006 року, укладений між нами, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_3 купила кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос О.П., зареєстрованим 18.10.2006 року в реєстрі за №4098.

Встановлено порядок виконання рішення суду шляхом скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1 , на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос О.П. зареєстрований 18.10.2006 року в реєстрі за №4098, та проведення реєстрації права власності на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника гіодаткїв НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі продажу від 18.10.2006 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.06.2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення задоволено. Поновлено Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" строк на апеляційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Зупинено дію оскаржуваного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року до закінчення апеляційного провадження, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2018 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просять суд закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним (Том І: 124-126).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про залучення до справи та заміну його процесуальним правонаступником задоволено частково. Замінено апелянта - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» його процесуальним правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (Том ІІ: а.с. 29-33).

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеда С.М. (Том ІІ: а.с. 51).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2019 року замінено члена колегії: суддю Гірняк Л.А. на суддю Комлеву О.С.

В судове засідання, призначене на 18.02.2021 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Від ОСОБА_3 на електрону пошту апеляційного суду надійшла заява, у якій остання просила суд відкласти на іншу дату розгляд апеляційної скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 рокута проводити розгляд справи виключно за її участю, посилаючись на її захворювання та проходження лікування.

Разом з тим, вищевказана заява ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки додана до заяви про відкладення ОСОБА_3 копія медичної довідки взагалі є нечитаємою.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, дана справа перебуває в провадженні суду з червня 2018 року, однак ОСОБА_3 особисто в жодному судовому засіданні не була присутня.

В той же час, судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 372 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи тривалий час розгляду справи та з метою дотримання встановлених ст. 371 ЦПК України строків розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 , явка якої у судове засідання апеляційного суду не визнавалась обов`язковою.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.7 ст. 268 ЦПК, рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя учасник колегії Комлева О.С. перебувала у відпустці з 25 по 26 лютого 2021 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом від 25.02.2021 року №55д та на лікарняному з 01 по 05 березня 2021 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом від 09.03.2021 року №70д, а головуючий суддя Цюра Т.В. знаходилася у відрядженні з 08.03.2021 по 12.03.2021 року, що підтверджується довідкою №66д відділу кадрової роботи та управління персоналом від 09.03.2021 року, тому повне судове рішення виготовлене 15.03.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 18.10.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_3 купила кафе «Парус» (а.с. 8).

Відповідно до розписок від 18.10.2006 року, 18.08.2011 року та 18.08.2014 р. ОСОБА_3 не виконала умови угоди перед позивачами на суму 98 109 доларів США.(а.с. 9-11).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що укладений між сторонами договір є нікчемним, тобто абсолютно недійсним, оскільки, не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому, судом також встановлено, що визнання недійсним нікчемного договору виникає з тих підстав, що договір посвідчений нотаріально, а право власності за відповідачкою зареєстровано відповідно до закону.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Матеріалами справи встановлено, що 18.10.2006 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівсьої районної нотаріальної контори Комінтернівського нотаріального округу Одеської області Чос О.П., зареєстрований у реєстрі за № 4098.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розписок від 18.10.2006року, 18.08.2011 року та 18.08.2014р. ОСОБА_3 не виконала умови угоди перед позивачами на суму 98 109 доларів США.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно п. 2 Договору купівлі-продажу від 18.10.2006 року «Продавці продали, а покупець купила вищезазначене кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та сплатила продавцям до підписання цього договору - 505 000 (п`ятсот п`ять тисяч) гривень, що складають 100 000 (сто тисяч) доларів США, за курсом НБУ станом на 18.10.2006 року з 1$ - 5,05 грн. Факт повного розрахунку за продане кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підтверджується підписами сторін під цим договором. Майно за цим договором передано покупцю до його підписання» (Том І: а.с.8).

Тобто, на час укладення договору сторони погодились із фактичним його виконанням у повному обсязі, а саме отриманням продавцями всієї зазначеної в договорі грошової суми та передачею нерухомого майна покупцеві.

Таким чином, посилання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позовній заяві не протирічать обставинам, які містяться в нотаріально-посвідченому договорі купівлі- продажу нерухомого майна, де чітко сторони підтвердили про повний розрахунок між сторонами за укладеною угодою ще до її підписання.

Особливе значення нотаріального посвідчення договорів полягає у тому, що договір набуває офіційного статусу, оскільки пов`язується із нотаріальною процесуальною формою. Після нотаріального посвідчення він підпадає під державну охорону, тобто має більшу гарантованість та стабільність завдяки тому, що при його посвідченні нотаріус перевіряє правоздатність та дієздатність юридичних і фізичних осіб, роз`яснює їм їхні права та обов`язки, сутність правочину та наслідки вчинюваної нотаріальної дії.

Так, згідно ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування доводів позовної заяви, позивачами в якості доказів невиконання умов оспорюваного договору купівлі - продажу додано розписки від 18.10.2006р. та від 18.08.2014р., які не є належним та допустимим доказами у справі, оскільки вони укладені в простій письмовій формі, а відтак відношення до нотаріально укладеного договору купівлі-продажу не мають.

Отже будь-яка зміна до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.10.2006р. повинна вчинятись в нотаріальній формі, у тому числі інші договори щодо зміни розрахунків між сторонами.

Тобто розписки від 18.10.2006р. та від 18.08.2014р., які, як зазначають позивачі стосуються договору купівлі продажу нерухомого майна від 18.10.2006 року, не можуть вважатись доповненням до такого договору, оскільки вчинені у різних формах (договір купівлі-продажу - у нотаріальній формі, а розписки - у простій письмовій формі).

Незважаючи на визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд був зобов`язаний був перевірити законність вимог позивачів з урахуванням поданих ними доказів.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Матеріалами справи також встановлено, що 22.01.2018 року до канцелярії місцевого суду надійшла заява від Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача (Том І: а.с. 27-57).

Так, підставами вступу АТ "Райффайзен Банк Аваль" у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в заяві було зазначено:

1.наявність неврегульованих грошових зобов`язань між Банком та ОСОБА_3 , в забезпечення виконання зобов`язань якої виступає нерухоме майно: кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

2.безпосередня пов`язаність предмету спору у справі № 504/1547/17р. із майновими інтересами АТ "Райффайзен Банк Аваль" з огляду на те, що предмет цього спору може бути підставою набуття ОСОБА_3 у власність Предмета іпотеки за іпотечним договором;

3.наявність відкритих Комінтернівським районним судом Одеської області судових проваджень щодо стягнення з ОСОБА_3 суми боргу та звернення стягнення на предмети іпотеки, у т.ч. на нерухоме майно: кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

4.наявністю арешту (ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.05.2017 року по справі №504/3694/14-ц) всього рухомого та нерухомого майна, що належить відповідачу ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» у межах суми позову, що становить 176127,84 дол. США.

При цьому, слід звернути увагу на те, що до заяви Банком були додані документи, які підтверджують знаходження вказаного нерухомого майна під іпотечним обтяженням та докази неврегульованих кредитних відносин між Банком та ОСОБА_3 , а саме: копія Кредитного договору, копія договору іпотеки, копія договору купівлі-продажу від 18.10.2006р., копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.01.2018р., копія ухвали суду про відкриття провадження у справі № 504/1533/15-ц, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі № 504/3694/14-ц, копія ухвали суду по справі № 504/3694/14-ц про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, копія Витягу про реєстрацію арешту всього нерухомого майна ОСОБА_3 тощо.

Крім того, в заяві Банком також було зазначено, що в разі прийняття рішення у цій справі на користь позивачів (якщо предметом позову є Предмет іпотеки), - це може призвести до порушення майнових прав АТ "Райффайзен Банк Аваль", зокрема до ускладнення або неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки/відчуження наявного майна з метою ухилення від цивільно - правової відповідальності при наявності арештів, а отже нанести майнову шкоду АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Ухвалою місцевого суду від 22.01.2018р., вищевказану заяву Банку про вступ в якості третьої особи без самостійних вимог - залишено без руху та надано заявнику 10 денний строк з дня отримання даної ухвали суду, для усунення недоліків (Том І: а.с. 58), копію якою було отримано представником Банку лише у день винесення оскаржуваного рішення суду, тобто 28.02.2018 року (а.с. 59).

У доводах апеляційної скарги, Банк зазначає про те, що фактично на час прийняття оскаржуваного рішення, суду було достеменно відомо про те, що ухвала суду від 22.01.2018р. представнику банку не була вручена до цієї дати (тобто не пройшов встановлений законом та ухвалою суду 10-денний строк на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 22.01.2018р.) проте, це не стало перепоною у винесенні рішення, а тому на думку апелянта суд вчинив дії, які свідчать про незаконну відмову в доступі до правосуддя (зокрема незаконна відмова в розгляді по суті заяви про залучення третьої особи у справу), що унеможливило заявнику реалізувати надані процесуальні права в суді першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин справи, слід зробити висновок про те, що на момент прийняття оскаржуваного судового рішення, суду достеменно було відомо з поданої Банком заяви, про те, що визнання відповідачем позову порушує права та інтереси АТ "Райффайзен Банк Аваль".

З урахуванням вищенаведеного, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання договору купівлі продажу від 18.10.2006 року недійсним є необґрунтованим, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з вищевикладених підстав, з ухваленням по справі нового рішення по відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» необхідно задовольнити, рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15.03.2021 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

С.М.Сегеда