Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1981/20
Провадження № 2/553/17/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.,

за участю секретаря - Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

Позивач в вересні 2020 року звернувся до суду за позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_2 був винуватцем ДТП, унаслідок якого автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Страхова компанія відповідача відшкодувала позивачу матеріальну шкоду, однак він вказує, що зазнав моральної шкоди та просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 55 000 грн.

19.03.2021 представник позивача адвокат Коваленко С.І. зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

25.09.2020 ухвалою судді було відкрито провадження в справі.

08.02.2021 справу призначено до судового розгляду.

Від представника позивача адвоката Коваленка С.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі, зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі та розглядати справу без його участі.

Судом встановлені наступні факти та обставини справи.

ОСОБА_2 21 лютого 2020 року о 04 год. 30 хв. у м. Полтава по вул. Небесної Сотні,61, керуючи автомобілем HONDA Pilot, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на мій транспортний засіб, що стояв припаркованим HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_2 .

У зв`язку з даною дорожно-транспортною пригодою транспортний засіб позивача HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_2 дістав значні ушкодження, а він відповідно зазнав як матеріальної так і моральної шкоди.

Відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 18 травня 2020 р. по справі № 553/368/20 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 18 травня 2020 р. по справі № 553/368/20 було встановлено:

«Відповідно до адміністративного матеріалу, який надійшов до суду 24 лютого 2020 року з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в якому вказано, що притягуємий 21.02.2020 року о 04 год. 30 хв. у м. Полтава по вул. Небесної Сотні,61, керуючи автомобілем HONDA Pilot, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб, що стояв припаркованим HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , притягуємий ОСОБА_2 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Притягуємим ОСОБА_2 не заперечувались обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та при накладенні адміністративного стягнення просив обмежитись відносно нього мінімальним розміром штрафу.

Таким чином, цими діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, і його дії працівниками поліції кваліфіковано вірно.

Винність ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 305814 від 21.02.2020 року, протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 21.02.2020 року, схемою дорожньо транспортної пригоди.»

Таким чином судовим рішенням було встановлено, що відповідач є винним у скоєнні дорожньо-транспортної події, яка спричинила ОСОБА_1 , як майнову, так і моральну шкоду.

Відповідачем, у порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не було укладено зі страховою компанією договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з цим за виплатою завданої позивачу шкоди, він звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Відповідно до Звіту № 20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 24.04.2020, вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження становить 136 605 грн 14 коп.

Відповідно до Розрахунку вартості КТЗ марки HYUNDAI ACCENT з реєстраційним знаком НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламенної виплати від 26.05.2020 р. було встановлено, що:

- розмір збитків складає - 136605,14 грн.

- Вартість КТЗ в пошкодженому стані - 71000,00 грн.

- Розмір регламентної виплати - 65605,14 грн.

Таким чином Моторним (транспортним) страховим бюро України було виплачено ОСОБА_1 05.06.2020 завдану йому майнову шкоду у розмірі 66 205,14 грн. (з урахування витрат на транспортування автомобіля).

У той же час відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено виплату моральної шкоди МТСБУ, особі, яка не зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, що даному випадку стосується ОСОБА_1 , так як він не перебував в автомобілі під час аварії.

Так відповідно до ст. 26-1. «Відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином звернення до Моторного (транспортного) страхового бюро України за відшкодуванням завданої ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди він не може, так як чинне законодавство України не передбачає у даній ситуації такої можливості, і відповідно обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди має нести відповідач, як винний у скоєнні дорожно-транспортної пригоди.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Разом з тим, згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України - моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року, із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму ВС № 5 від 25.05.2001, № 1 від 27.02.2009 року, відповідно до загальних підстав цивільноправової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Судом вставнолено, що ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи, і відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною, експертною комісією серії АВ № 0031220 від 24.01.2019 протипоказане психоемоційне перенапруження.

ОСОБА_2 21 лютого 2020 року здійснивши протиправні дії, які спричинили дорожно-транпортну пригоду та завдали пошкоджень автомобілю HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , чим спричинив останньому моральні страждання.

Так, побачивши значне пошкодження автомобіля внаслідок дорожно-транспортної пригоди, ОСОБА_1 отримав значне психоемоційне перенапруження, що було зумовлено страхом можливого його перебування в пошкодженому автомобілі та в подальшому страхом сідати за кермо автомобіля, так як побачивши пошкодження, він почав переживати про можливі аварійні ситуації, які можуть статися з ним.

Окрім того дорожно-транспортна пригода, що була скоєна відповідачем, спричинила в позивачеві постійні сильні душевні хвилювання, стреси, що в свою чергу вплинули на його стан здоров`я, тому є підтвердженням:

- Виписний епікриз № 354 із медичної картки стаціонарного хворого від 25.03.2020, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 «Відчув значне погіршення стану з 21.02.2020 після психоемоційного стресу (аварійного пошкодження власної автівки) - відмічав скарги на головний біль, нудоту, головокружіння, підвищення АТ до 150/90, болі в суглобах кістей». У зв`язку з цим позивач лікувався в стаціонарі з 17.03.2020 по 28.03.2020.

- Виписний епікриз № 649 із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення від 12.07.2020, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 має скарги на періодичні головні болі, болі в очних яблуках, головокружіння. У зв`язку з цим він лікувався в стаціонарі з 02.07.2020 по 12.07.2020.

Також пошкодження автомобіля ОСОБА_1 завдало йому значних труднощів в повсякденному житті, та змінило його звичний спосіб життя, так, він має двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких він на автомобілі періодично відвозив до лікарні, школи, гуртків та секції (старшого сина), а у зв`язку з значним пошкодженням автомобіля став позбавлений такої можливості. Наявність у ОСОБА_1 2 групи інвалідності зумовлює необхідність в автомобілі, так як він полегшує йому можливості в пересуванні, обмежені станом здоров`я, чого він був позбавлений спричиненням відповідачем значних пошкодження своєму автомобілю. Позивач є фізичною особою-підприємцем, і відповідно має необхідність для ведення справ в великій кількості переміщень по місту, у чому йому допомагав автомобіль до його пошкодження.

Також, пошкодження автомобіля зумовило додаткове напруження, як фізичних, так і моральних сил, так як було зумовлене з оформленням страхової виплати, та дій по його можливому ремонту.

Дорожньо-транспортна пригода спричинена відповідачем сталася 21.02.2020 у той же час страхова виплата Моторним (транспортним) страховим бюро України була здійснена лише 05.06.2020, тобто фактично більше 3 місяців ОСОБА_1 не міг, у зв`язку з відсутністю коштів, ні відремонтувати автомобіль, ні продати пошкоджений та купити інший.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з листом від 19.08.2020, у якому запропонував йому добровільно сплатити моральну шкоду. Даний лист виходячи з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ним було отримано 25.08.2020.

Таким чином моральні збитки, що були спричинені ОСОБА_1 відповідачем шляхом скоєння ним дорожно-транспортної пригоди та значного пошкодження автомобіля позивача полягають у стресах, моральних стражданнях та психоемоційних перенапруженнях, які вплинули на стан його здоров`я.

Винність дій Відповідача підтверджена Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 18 травня 2020 року по справі № 553/368/20.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Однак, враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду зі сторони відповідача, позивач оцінює у розмірі 10 000 гривень, що виражено у психоемоційному перенавантаженням, стресами, депресіями, додатковими життєвими труднощами, враховуючи, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи.

Викладені фактори суттєво вплинуло на його загальний стан здоров`я, адже позивачем перенесені значні психоемоційні перевантаження, що суперечать рекомендаціям лікарів.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищеикладене, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди II групи.

Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позову, а позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати у розмірі 840 грн. 80 грн підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ №9 від 01.11.1996,ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000(десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиР. І. Тимчук