Справа № 466/161/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Зими І.Є.

секретаря судового засідання Вітрук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м Львова про стягнення не виплаченої заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

11.01.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м. Львова 100 207,69 грн. заборгованості по невиплаченій заробітній платі за період з 01.03.2020р. по 30.11.2020р.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він працює у Комунальній 5- їй стоматологічній поліклініці м. Львова на посаді дитячого лікаря стоматолога . Оригінал трудової книжки на даний час зберігається у відповідача. Стаж роботи позивача у вказаному закладі станом на жовтень 2019р. складає 7 років, що дає йому право на 10 % надбавки до посадового окладу, відповідно до Колективного договору, зареєстрованого в Департаменті економічної політики Львівської міської ради за № 232 від 22.11.2016р. та Постанови КМУ № 1418 від 29.12.2009р. «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я». Додатком 5 до Колективного договору встановлено надбавку до посадового окладу за вислугу років, залежно від стажу роботи, а саме: стаж роботи понад 3 роки -10%.

Починаючи з 01.01.2020р. по 30.11.2020р. та на момент написання заяви йому не виплачується заробітна плата з невідомих для нього причин, хоча за вказаний період він сумлінно виконував свої посадові обов`язки.

Відповідно до Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020р. «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» установлено з 12 березня по 3 квітня 2020р. на усій території України карантин. Строк карантину продовжено до 11 травня 2020р.

З 12.03.2020р. по 30.04.2020р. медичний заклад, у якому він працює, закрито на карантин. Кількість робочих днів у березні 2020р становило - 21 день. У березні 2020р. ним в нормальних умовах відпрацьовано 6 робочих днів та 15 робочих днів було простою не з вини працівника. У квітні 2020р. було 21 робочий день простою не з вини працівника. У травні 2020р. було всього 19 робочих днів в тому числі 5 днів простою не з вини працівника та 14 днів роботи у звичайному режимі.

Відповідно до наведеного розрахунку заборгованість з виплати заробітної плати за період з 01.01.2020р. по 30.11.2020р. складає 100 207,69 грн., яку відповідач відмовляється виплачувати у зв`язку з відсутністю грошових коштів.

За таких обставин, позивач змушений звернутись до суду із заявленими вимогами.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. Представник подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Відтак, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи та постановлення заочного рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у Комунальній 5- їй стоматологічній поліклініці м. Львова на посаді дитячого лікаря стоматолога. Стаж його роботи у даному медичному закладі станом на жовтень 2019р. складає 7 років, що дає йому право на 7 % надбавки до посадового окладу, відповідно до Колективного договору, зареєстрованого в Департаменті економічної політики Львівської міської ради за № 232 від 22 листопада 2016р. та Постанови КМУ № 1418 від 29 грудня 2009р. «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я». Додатком 5 до Колективного договору встановлено надбавку до посадового окладу за вислугу років, залежно від стажу роботи, а саме: стаж роботи понад 3 роки -10%; стаж роботи понад 10 років - 20%; стаж роботи понад 20 років - 30%.

Починаючи з 01.01.2020р. по 30.11.2020р. та на момент написання заяви, йому не виплачується заробітна плата з невідомих причин.

Згідно із ст. 2 КЗпП України, право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Згідно п.8 ч.1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України.

В процесі розгляду справи, судом, ухвалою від 08 лютого 2021 року було витребувано від Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м. Львова належно завірені копії наступних Колективного договору, штатного розпису, що погоджений у встановленому порядку за 2020 рік, відомостей про нарахування та виплату заробітної плати позивачу за 2020 рік , табелів обліку робочого часу за спірний період , заяв позивача про надання оплачуваний та неоплачуваних відпусток та наказів про надання таких відпусток, звіту з праці ф. 1- ПФ за спірний період та звітів з ЄСВ, що подані до ГУ ДФС за 2020 рік.

Вказані документи відповідачем не були надані, а тому суд бере до уваги розрахунок заборгованості по заробітній платі , що наданий позивачем.

Враховуючи наведене, за період з 01.01.2020р. по 30.11. 2020р. така становить 100 207,69 грн.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із відповідачем та за період з 01.01.2020р. по 30.11.2020р., йому не було виплачено заробітну плату, суд вважає, що заборгованість по заробітній платі у розмірі 100 207,69 грн., згідно до наданого ним розрахунку, підлягає стягненню.

На підставі ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 7, 43 Конституції України, ст. ст. 2, 94, 115. 232, 233, 235 КЗпП України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова (ідентифікаційний код в , вул. Замарстинівська, 39, м. Львів) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , прож: АДРЕСА_1 ) невиплачену заробітну плату за період 01 січня 2020р. по 30 листопада 2020р. у сумі 100 207 (сто тисяч двісті сім) грн., 69 коп. ( сума вказана без врахування податків та обов`язкових платежів).

Стягнути з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова (ідентифікаційний код в , вул. Замарстинівська, 39, м. Львів) судовий збір в доход держави в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І. Є. Зима