Справа № 296/7758/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 02.02.2011 по справі №2-1035/11 йому присуджено до сплати аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з 06.10.2010 аліменти він сплачував періодично, оскільки не мав і не має постійної роботи та стабільного заробітку, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 77 678,80 грн.

З моменту винесення рішення суттєво змінився його майновий стан та погіршився стан здоров`я, він проживає в селі та на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, у селі відсутня робота, тому він не має жодних доходів, окрім доходів від підсобного господарства. З 2011 року він перебуває на диспансерному обліку в Шевченківській ЦРЛ з діагнозом: вегето- судинна дистонія, ПМК (пролабування мітрального клапану порок серця), проходив стаціонарне лікування в 2014 році з діагнозом: реактивний артрит лівого плічо-лопаточного суглоба, Вегето-судинна дистонія, антено-невротичний синдром, пролабування мітрального клапану. З 28.07.2014 перебуває на диспансерному обліку у кардіолога з діагнозом: ВСД, астенічний синдром.

У зв`язку з викладеним просив зменшити розмір аліментів, а також спосіб їх стягнення, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 24.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 28).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні відповідача.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 02.02.2011 по справі №2-1035/11 позивачу присуджено до сплати аліменти на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30

відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2010 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10).

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд враховує, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК).

Суд вважає, що позивач звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, фактично просив замінити спосіб стягнення аліментів, який, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, може бути змінений за позовом одержувача аліментів.

Посилання позивача на те, що у нього змінився матеріальний стан внаслідок відсутності роботи та стан здоров`я не є суттєвими для зменшення розміру аліментів, оскільки ним не доведено, що загальний сукупний розмір аліментів перевищує встановлений ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". Посилання позивача на зміну його матеріального становища у зв`язку з утриманням непрацездатних батьків не доведені належними і допустимими доказами. Довідка виконавчого комітету Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 19.08.2020 №224 (а.с. 14), на яку посилається позивач, свідчить лише про те, що він проживає разом із батьками. Жодних доказів того, що батьки є непрацездатними та потребують допомоги від дорослого сина суду не надано. Саме лише посилання на вік батьків не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, а також оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та їх взаємний зв`язок, суд приходить до висновку, що доводи позову не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, та достатніх обставин, з якими закон пов`язує можливість зміни способу стягнення аліментів в даному спорі, не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 7, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 206, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Cуддя О. П. Сингаївський

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2