Справа № 174/38/21
п/с № 2/174/80/2021
12 березня 2021 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря Волинець Т.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, третя особа - Вільногірський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро),-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення неустойки ( пені) за прострочення аліментів, третя особа - Вільногірський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).
В обґрунтування позову зазначила, що 30.04.2004 року вона одружилася з відповідачем, у шлюбі з відповідачем у них народився син, ОСОБА_3 .
26.10.2005 року шлюб було розірвано. 21.11.2008 року вона уклала шлюб з іншою особою та їй було привласнено прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ».
Оскільки, як під час їхнього з відповідачем спільного проживання, так і після, відповідач не забезпечував утримання їхньої дитини, вона звернулася з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їхньої дитини до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області.
Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.04.2005 року з відповідача на її користь були стягнути аліменти на утримання їхнього малолітнього сина в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, починаючі з 02.03.2005 року

Після отримання виконавчого листа за вищевказаним судовим рішенням, вона подала виконавчий лист на примусове виконання до виконавчої служби, і на підставі зазначеного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № 41192889.

Однак, відповідач рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.04.2005 року не виконував, і на цей час заборгував їй аліменти на утримання їхньої дитини за період з листопада 2019 року по 21.12.2020 року в загальному розмірі 33 072,37 грн.,

Тому просить стягнути на її користь з відповідача, неустойку у вигляді пені у розмірі 64 148,29 гри.

Ухвалою від 28.01.2021 року, було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачці за адресою її реєстрації.

У визначений в ухвалі строк відповідачем відзив не подано.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, представник відділу подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.04.2005 року у цивільній справі №2-399/05 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і до повнолітня сина, видано виконавчий лист, що підтверджується копією дубликата виконавчого листа (а.с. 5).

Із копії листа складеною старшим державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_5 , від 02.01.2020 року загальний розмір заборгованості станом на 01.01.2020 року 3513,62 грн. (а.с. 6).

Відповідно до довідки - розрахунку, наданого старшим державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 41192889 заборгованість відповідача по аліментам станом на 21.12.2020 року складає 3513,62 грн. (а.с. 7).

Та зідно довідки-розрахунку наданої позивачкою пеня у розмірі 64 148,29 гри. за несвоєчасну сплату аліментів (а.с. 8).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст. 196 СК України.

Згідно вимогст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді стягнення неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Тобто, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка стягується з особи, яка винна у простроченні сплати аліментів.

Оскільки будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів суду не надано, тому суд вважає, що відповідач повинен понести відповідальність, передбаченуст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини.

Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.

Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1ст. 196 СК Українисуд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Встановлено, що позивачем вимоги щодо суми стягнення пені заявлені на підставіст. 196 Сімейного кодексу України, з врахуванням правової позиції Верховного Суду щодо застосування ст. 196 СК України, тому є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.180,196 СК України, керуючись ст. ст.12, 13, 128, 141, 223,263-265,268,273,280,282, 352,354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, третя особа - Вільногірський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , неустойку у вигляді пені у розмірі 64148,29 грн. за несвоєчасну сплату на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.01.2021 року на суму боргу 33072,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1985 року народження на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Вільногірського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик