Справа № 307/3877/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 березня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

з участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за відсутності учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Тячівського районного суду від 07 травня 2020 року (головуючий суддя Гримут В.І.) у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, -

в с т а н о в и в :

АТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатського обласного правління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-45/10 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

Вказана заява мотивована тим, що рішенням Тячівського районного суду від 28.07.2010 стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатського обласного правління ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 36402,15 грн., 364 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набрало законної сили 24.11.2010.

На виконання вказаного рішення АТ «Ощадбанк» отримало виконавчий лист № 2-45/10, виданий 02.02.2011 по боржнику ОСОБА_1 , який направлено до примусового виконання в органи ДВС.

У зв`язку з відсутністю будь-якої інформації щодо примусового виконання цього виконавчого листа, 17.10.2019 заявник надіслав на адресу Головного територіального управління юстиції Закарпатської області управління державної виконавчої служби заяву з проханням надання інформації про хід виконавчого провадження.

Листом від 04.11.2019 Тячівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області повідомив заявника про те, що виконавчий лист № 2-45/10, виданий Тячівським районним судом про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на виконанні Тячівського РВ ДВС не перебуває. Згідно бази даних АСВП «Архів» 28.04.2013 державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Станом на день звернення із заявою виконавче провадження знищено. Відповідно до журналу реєстрації вхідної кореспонденції, журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження, бази даних АСВП «СПЕЦПІДРОЗДІЛ», АСВП «АРХІВ», АСВП виконавчий лист № 2-45/10 від 02.02.2011, виданий Тячівським районним судом, повторно на виконання станом на 04.11.2019 до відділу не пред`являвся, тобто даний виконавчий документ втрачено.

Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.03.2013 разом з оригіналом виконавчого листа АТ «Ощадбанк» не отримало, докази, які б підтверджували протилежне, зокрема, копії реєстру відповідного поштового відправлення, корінця поштового повідомлення відсутні.

Ухвалою Тячівського районного суду від 07.05.2020 у задоволенні вказаної заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, заявник оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню. Зазначає, що виконавчий лист втрачено органами ДВС, оскільки АТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатського обласного правління ПАТ «Державний ощадний банк України» - не було належним чином повідомлено про повернення виконавчого листа, що і стало підставою для пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по незалежних від банку причин. Зазначена обставина унеможливлює виконання рішення суду, чим порушує майнові права стягувача. Апелянт звертає увагу на те, що він неодноразово звертався до Тячівського РВ ДВС ГТУЮ щодо надання інформації щодо виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , разом з тим, листи №106.20-12/1/7/236 від 21.12.2017, №106.20-12/1/42 від 07.02.2018 залишені без відповіді, №106.14-12/1-15 від 17.10.2019 надано відповідь, що відповідний виконавчий лист втрачено. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і прийняти постанову, якою заяву задовольнити.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з?явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоовлення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тячівського районного суду від 28.07.2010 (яке залишено без змін ухвалою Апеояційного суду Закарпатської області від 24.11.2010) стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатського обласного правління ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 36402,15 грн., 364 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набрало законної сили 24.11.2010.

02.02.2011 Тячівський районний суд видав виконавчий лист у вказаній справі.

16.02.2012 представник банку направив начальнику Тячівського РУЮ ДВС в Закарпатській області оригінал виконавчого листа № 2-45/10 від 02.02.2011 для виконання.

З довідки Тячівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області № 3141/14.9-42 від 04.11.2019 вбачається, що відповідно до бази даних АСВП «АРХІВ» за № ВП 31427276, на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-45 від 02.02.2011, виданий Тячівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у розмірі 36402 грн. 27.02.2012 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, а 28.04.2013 - постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. В цій же довідці зазначено, що вказаний виконавчий лист повторно до виконання станом на 04.11.2019 до відділу не пред`являвся, тобто даний виконавчий документ втрачено (а.с.148).

В той же час, колегія суддів зазначає, що до заяви про видачу дубліката виконавчого листа приєднано його фотокопію зі штампом «Копія вірна» (а.с.143).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявник (стягувач) не надав жодних доказів наявності поважних причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-45/10 від 02.02.2011, а тому підстави для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання відсутні.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналіз вказаної норми дає можливість прийти до висновку, що видача дубліката виконавчого документа можлива лише за заявою визначеного кола осіб до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких обставин виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката подається і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно зі ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

Як вбачається з п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа), виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, якщо інше не передбачено законом.

Про наведене було також зазначено у виконавчому листі, який було видано 02.02.2011, і з якого вбачається, що рішення набрало законної сили 24.11.2010, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 24.11.2013 (а.с.143).

Згідно з приписами ст..22 та ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла станом на 27.02.2012 р., тобто коли виконавчий лист було пред`явлено до виконання в останній раз) виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи дату повернення виконавчого документа стягувачу 28.04.2013, строк пред`явлення збіг 28.04.2014.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно з ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Колегія суддів звертає увагу, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк виконання задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

АТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатського обласного правління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання лише у вересні 2019 року. Приєднані до апеляційної скарги листи №106.20-12/1/7/236 від 21.12.2017 та №106.20-12/1/42 від 07.02.2018 свідчить про незацікавленість стягувача на протязі попередніх п`яти років з часу відкриття виконавчого провадження у лютому 2012 року - перевіряти стан виконавчого провадження при обізнаності з номером такого провадження та ідентифікатором доступу до нього.

Крім того, Банк є юридичною особою та зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС. Стягувач жодного разу не цікавився ходом виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007).

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та, відповідно, видачі дубліката виконавчого листа.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами ст.368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст.381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Тячівського районного суду від 07 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 березня 2021 року.

Головуюча:

Судді: