Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2741/20
Провадження 2/711/486/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Ковальова Віктора Михайловича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики ,-

встановив:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Ковальова В.М. до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою суду від 15.05.2020 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року закрите провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.

08.02.2021 року на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання представника відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Клопотання обґрунтоване тим, що в обґрунтування позовних вимог позивач надав суду ксерокопію розписки, яка на думку позивача підписана ОСОБА_2 .

Ознайомившись з ксерокопією розписки, ОСОБА_2 заявляє, що підпис у розписці виконаний від імені ОСОБА_2 йому не належить, а виконаний іншою особою.

Тим більше, що будь якої потреби позичати таку суму грошей, тим більше у валюті, у нього потреби не було.

Позивачем також не надано будь яких пояснень, звідки у нього взялась така сума грошей, для того щоб їх позичати.

Враховуючи, що доказом укладення договору позики такої значної суми грошей, є тільки один документ - розписка, підпис ОСОБА_2 в якій підроблено, для встановлення істини у справі, та підтвердження справжності підпису необхідно провести судово-почеркознавчу експертизу.

22.02.2021 року до суду надійшло заперечення позивача на клопотання про призначення експертизи, в якому представник позивача просить залишити вказане клопотання без розгляду, посилаючись на те, що воно не відповідає вимогам ст. 183 ЦПК України, є необґрунтованим та пропущено строк подачі вказаного клопотання.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

За змістом ч.1 ст.222 ЦПК України під час розгляду справи по суті головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Судом встановлено, що клопотання представника відповідача про призначення експертизи була подана ним під час судового розгляду справи по суті; відповідачем та (або) його представником не надано суду доказів поважності причин не подання клопотання до закінчення підготовчого провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, а не залишення його без розгляду, оскільки воно не містить ознак зловживання правом та з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, звертаючись до суду з вказаним клопотанням представник відповідача стверджує про те, що підпис у розписці виконаний від імені ОСОБА_2 йому не належить, а виконаний іншою особою.

В судовому засіданні ні відповідачем ні його представником не надано доказів звернення до суду з позовом про визнання договору позики, укладеного 22.04.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не дійсним з підстав його не підписання відповідачем, що б давало суду підставу для призначення судової почеркознавчої експертизи з метою ідентифікації підпису позичальника.

Також слід зазначити, що пунктом 2 постанови ПВСУ №8 від 30 травня 1997 року, «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» вказано судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин справи не потребує спеціальних знань.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 103,104 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Весеньова Є.В. про призначення у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Ковальова Віктора Михайловича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 09.03.2021 року.

Головуючий: Р. В. Демчик