Справа № 504/673/21
Провадження № 2/504/1588/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши в залі суду № 10, заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 про стягнення боргу за договором позики, судових витрат, витрат на професійну правничу допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2021 року звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до відповідачів, яким просить суд стягнути солідарно грошову суму позики у розмірі 390000 грн., 28860,85 грн. збитків від інфляції, та 18207,12 грн. 3% річних, а також стягнення судових витрат, витрат на професійну правничу допомогу.

На обгрунтування позову, заявник вказує, що 11.06.2019 року він надав ОСОБА_2 у позику 15 000 доларів США зі строком повернення до 01.08.2019 року.

Однак до теперішнього часу позика не повернута.

Позивач вважає, що відповідати за цими правовідносинами має не тільки отримувач позики, але і його дружина ОСОБА_3 , оскільки, за твердження позивача, отримані гроші використані в інтересах сім`ї.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.03.2021 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання.

Заявник подав клопотання про забезпечення позову, зокрема просив суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , і яке розташовано у АДРЕСА_1 , земельні ділянки, :02:001:0110, :02:001:0111, :02:001:0112, :02:001:0113, розташовані за цією ж адресою.

Крім того, заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , та 199/1000 квартири АДРЕСА_3 за цією ж адресою, що належать ОСОБА_3 .

Також заявник просить заборонити органам державної реєстрації зідйснювати реєстраційні дії з вказаним майном.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір (ч. 3 ст. 117 ЦПК України).

До заяви надано квитанція від 23.02.2021 року № ПН370 про сплату судового збору 454,00 грн. до бюджету.

Заява про забезпечення позову в цілому відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження.

Таким чином клопотання розглядається без участі сторін на підставі наявних у справі матеріалів, суддею одноособово.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України видами забезпечення позову, серед іншого, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві, і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

На обгрунтування свого клопотання заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку:

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, шляхом арешту, заборони вчинення певних дій.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суддею встановлено, що між сторонами дійсно виникли правовідносини, які пов`язані із позикою.

Предметом позову є стягнення грошових коштів за договором позики та санкцій, визначених ст. 625 ЦК України.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.

Заходи забезпечення позову в розумінні норм процесуального закону носять тимчасовий характер і покликані унеможливити настання обставин, за яких виконання ухваленого судом рішення буде утрудненим або взагалі стане неможливим.

Належність нерухомого майна відповідачу ОСОБА_2 не доведена належними та допустимим доказами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ст. 83 ЦПК України).

До позовної заяви та до клопотання про забезпечення позову додана розписка від імені ОСОБА_2 , із зазначенням паспортних даних цієї особи, проте, ця сама розписка не містить даних ідентифікаційного коду даної особи.

До клопотання про забезпечення позову додана інформаційна довідка № 236477670 від 10.12.2020 року за запитом ОСОБА_4 (пошук за частковим співпадінням), про відомості щодо належного ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 нерухомого майна.

Однак, суддя має врахувати і той факт, що можливе рішення за даним клопотанням, може порушити права та законні інтереси третіх осіб, в тому числі і осіб за повним співпадінням з даними відповідача за позовом.

Жоден з документів, що доданий до позову не містить відомостей про ідентифікаційний номер відповідача- ОСОБА_2 .

Відтак відсутні належні докази належності нерухомого майна саме ОСОБА_2 , який має відповідати за даним позовом.

Таким чином, у цій частині клопотання слід відмови за недоведеністю належності нерухомого майна відповідачеві.

До позовної заяви не додано належного доказу перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі.

Отже, суддя позбавлений можливості встановити ланцюг причетності ОСОБА_3 до даних правовідносин.

Інші докази до клопотання та до позову не додані.

Заявник, після усунення встановлених суддею недоліків, подання необхідних вказаних судом доказів, не позбавлений можливості звернутись до суду повторно із даним клопотанням.

Будь- яке рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам.

Отже, арешт вказаного нерухомого майна належного відповідачам, як захід забезпечення позову в теперішній час є передчасним.

При цьому суд враховує права та інтереси усіх учасників справи, та принцип пропорційності, що визначений ст. 11 ЦПК України.

На підставі наведеного, виходячи із приписів ст. 150, 153 ЦПК України, суддя вважає, що клопотання не обгрунтовано, тому не підлягає задоволенню.

Можливість встановлення заборони на проведення реєстраційних дій щодо вказаного у клопотанні майна пов`язана із можливістю задоволення клопотання про накладення арешту на це саме майно. Тому також в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 150, 153, 154, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 про стягнення боргу за договором позики, судових витрат, витрат на професійну правничу допомогу, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом 15 діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя В.К. Барвенко