Справа № 629/2478/20
Провадження № 2-о/185/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Лозівська міська об`єднана територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Лозівського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт постійного місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що заявник є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,8910 га, розташованої на території Яковлівської сільської ради. Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 мав успадкувати після смерті своєї матері - ОСОБА_3 . 12.03.2020 року заявник звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак отримала відмову через відсутність доказів спільного проживання ОСОБА_2 із його матір`ю на момент смерті останньої. Для можливості отримання спадщини, заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання її померлого чоловіка зі спадкодавцем.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року провадження у справі відкрито.

27 серпня 2020 року дану цивільну справу передано на розгляд Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року справу прийнято до свого провадження суддею Перекопським М.М., призначено судове засідання.

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, після оголошення перерви у судовому засіданні, подала до суду письмову заяву про подальший розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , показав суду, що він працював у селі Яковлівка та йому зі слів інших осіб, в тому числі й самого ОСОБА_2 , було відомо, що останній проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_3 , вони ведуть спільне господарство, доглядають один за одним.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що проживає в АДРЕСА_1 та померла ОСОБА_3 за життя була її сусідкою. На момент смерті ОСОБА_3 , з нею проживав її син - ОСОБА_2 . Вони обидва вели одне спільне господарство та жили як одна сім`я, доглядали один за одним.

Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши усі обставини у справі, суд приходить до наступних висновків, приведених нижче.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та копією рішення Лозівського районного суду Харківської області від 23.10.2015 року (а.с.7,9).

Будучи у зареєстрованому шлюбі із заявником, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10,14).

12 березня 2020 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщик М.В., із заявою про видачу на її ім`я свдоцтва право на спадщину за законом на нерухоме майно: земельну ділянку, площею 4,8910га, кадастровий номер 0:02:000:0263, розташовану на території Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був син померлої та чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав за життя. Постановою від 13 березня 2020 року, приватний нотаріус Іщик М.В. відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 не подавав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлої, ОСОБА_3 (а.с.16).

Згідно копії довідки Яковлівської сільської ради від 30.11.2018 року № 945 ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , але не був зареєстрований (а.с.13).

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17 (провадження N 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом".

На підставі наданих доказів, враховуючи показання свідків та пояснення заявниці, суд вважає, що доводи заявника відповідають дійсним обставинам справи, заява є законною та обґрунтованою, а тому вважає за необхідне встановити факт постійного місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Лозівська міська об`єднана територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя М. М. Перекопський