Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Дергачової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Стегней К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року в справі № 308/6302/17, яке набуло законної сили 23.10.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 900 (дев`ятсот) гривень 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2019 року в справі № 308/7497/19, яке набуло законної сили 28.01.2020 року шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 10 березня 2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за актовим записом №76 - розірвано

Cин - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується: випискою з протоколу ЛКК 019/1289 від 23.10.2019 року; консультаційним висновком спеціаліста від 23.10.2019 року, та наразі проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 .

На даний час потреби дитини ОСОБА_3 для матері ОСОБА_1 значно зросли він потребує набагато більшого догляду та матеріальних коштів у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.

Варто також зауважити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із статусом дитина з інвалідністю потребує постійного, періодичного нагляду лікарів, реабілітацію та лікування, забезпечення лікарськими засобами, здоровим, посиленим харчуванням, що в свою чергу потребує значних, додаткових матеріальних витрат.

Повідомляє суд, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2017 року і станом на 01 вересня 2020 року за наданою інформацією Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби заборгованість складає 38 282,43 коп.

Додатково інформує, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2019 року в справі № 308/7988/19, яке набуло законної сили 24.07.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, на його утриманні не перебуває інша особа, відсутні діти, окрім сина ОСОБА_3 у його власності перебуває нерухоме майно, має постійні неофіційні заробітки/доходи та жодним чином не бере участь у матеріальній підтримці чи догляду за дитиною ОСОБА_3 .

На підставі вищенаведеного просить суд збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року в справі № 308/6302/17 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 3000 (три) тисячі гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень для лікування, придбання медикаментів та харчування.

Ухвалою судді від 14.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 01.03.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 10 березня 2011 року по 26 грудня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі (за актовим записом відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області №76).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2019 року в справі № 308/7497/19, яке набуло законної сили 28.01.2020 року шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 10 березня 2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за актовим записом №76 - розірвано

В шлюбі у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2017 року (справа №308/6302/17) вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця: АДРЕСА_1 , ІПН суду не відомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 900 (дев`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 липня 2017 року (дати звернення до суду з відповідним позовом) до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення судом було видано виконавчий лист у частині стягнення аліментів, який пред`явлено позивачем до виконання.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, спільна дитина ОСОБА_3 , проживає з позивачем - ОСОБА_1 .

За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року установлено прожитковий мінімум 2395 гривень.

На час ухвалення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2017 року (справа № 308/6302/17) згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році було установлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2017 року 1777 гривень.

Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення від 26.09.2017 року про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за сином, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у відповідача аліментних зобов`язань та інших утриманців, вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, а також ту обставину, що з часу ухвалення рішення суду від 26.09.2017 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дитини, зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України та відповідно до положень ст. 192 СК України позов слід задовольнити повністю і збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2017 року в цивільній справі № 308/6302/17, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини. її хворобою, каліцтвом тощо); Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення

Суд враховує той факт, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується: випискою з протоколу ЛКК 019/1289 від 23.10.2019 року; консультаційним висновком спеціаліста від 23.10.2019 року.

Частинами 1, 2 статті 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед хворобу, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, в тому числі у зв`язку з лікуванням. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Додаткові витрати визначаються залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на те, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме, потребою в лікуванні, те що ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд вважає за необхідне позовні вимоги у цій частині задовольнити та стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, для лікування, придбання медикаментів та додаткового харчування.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840.80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 185, , 192 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання дітей задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, встановлений за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2017 року в цивільній справі № 308/6302/17, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця: АДРЕСА_1 , ІПН суду не відомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 (три тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця: АДРЕСА_1 , ІПН суду не відомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно для лікування, придбання медикаментів та додаткового харчування.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця: АДРЕСА_1 , ІПН суду не відомий, на користь на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 840 /вісімсот сорок/ грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 01.03.2021 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова