Справа № 758/3192/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Товченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві подання (заяву) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка Вадима Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

16.03.2021 на адресу Подільського районного суду м. Києва надійшло вказане подання (заява) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянки України ОСОБА_1 .

Своє подання приватний виконавець обґрунтовує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП № 62812855 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 910/8901/19 від 12.11.2019, а саме:

- стягнення з боржника ФОП « ОСОБА_1 » на користь ФОП « ОСОБА_2 » заборгованості у розмірі 99509,59 грн.

Оскільки боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчого документу та не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного їй майна і доходів, приватний виконавець просив тимчасово обмежити її у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом.

В судове засідання 16.03.2021 приватний виконавець Хоменко В.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, в клопотанні на адресу суду просив розглядати клопотання без його участі.

В силу ч. 4 ст. 441 ЦПК України, сторони виконавчого провадження не повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали, якими приватний виконавець обґрунтовує подання, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що на виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження АСВП № 62812855 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 910/8901/19 від 12.11.2019, а саме стягнення з боржника ФОП « ОСОБА_1 » на користь ФОП « ОСОБА_2 » заборгованості у розмірі 99509,59 грн.

13.08.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено боржнику та стягувачу.

13.08.2020 приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, копію постанови направлено боржнику.

13.08.2020 приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, копію постанови направлено боржнику.

13.08.20 приватним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження та для виконання у відповідні органи, банківські й інші фінансові установи.

Також приватним виконавцем неодноразово, а саме 09.09.2020, 25.11.2020, направлялись боржнику вимоги із зобов`язанням боржника виконати рішення суду та з`явитись до приватного виконавця.

02.09.2020, 01.12.2020 та 16.12.2020 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , але провести виконавчі дії не виявилося можливим, оскільки двері приватному виконавцю ніхто не відчинив, про що було складено відповідний акт приватного виконавця.

Звертаючись до суду з вказаним поданням, державний виконавець, зазначав, що боржник ухиляється від виконання виконавчого документу та не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів.

Однак, твердження виконавця, що боржник ухиляється від виконання виконавчого документу, не підтверджується жодними належними і допустимими доказами. Так, відсутність у особи нерухомого та рухомого майна не свідчить про факт ухилення останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Згідно положень ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

В силу вимог п. 19) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Крім того, саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує виконавець у відповідному повідомленні не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання». Однак, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а наявні копії матеріалів виконавчого провадження ще не доводять факт його ухилення від виконання зобов`язання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258-261, 263, 268, 352-355, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України; ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження»; ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

Подання (заяву) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка Вадима Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д. В. Петров