Справа № 643/4515/21
Провадження № 2/643/3233/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року Суддя Московського районного суду м.Харкова Довготько Т.М. вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить скасувати арешт на автомобіль Nissan Leaf д.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходить до висновку, що вона подана з порушення вимог ЦПК, а саме: позивачем не конкретизовані заявлені вимоги, зокрема який арешт підлягає скасуванню, на підставі чого були накладені арешти, ким, дата коли їх було накладено, а лише порушується питання про скасування арешту на автомобіль.

Відповідно до ч. 5 ст 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, доказів на підтвердження того, що на автомобіль було накладено арешт ухвалою суду, а також, що арешт перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися автомобілем, суду не додано.

Згідно ч.2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази місцезнаходження транспортного засобу з метою вирішення питання підсудності даної справи Московському районному суду м. Харкова.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк або іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Так, позивачем не залучено в якості третьої особи відповідний орган державної виконавчої служби, який виконував судове рішення.

З огляду на наведене, позивачу слід визначитися з колом осіб у справі, визначитися із третіми особами у справі.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки позовної заяви, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Довготько