Провадження № 2/325/146/2021
Справа № 325/280/21
УХВАЛА

19 березня 2021 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приазовської селищної ради до ОСОБА_1 , треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приазовська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_2 , приватне підприємство «ГЕО» про витребування земельної ділянки, припинення права власності, скасування державної реєстрації і визнання права комунальної власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

18.03.2021 року до суду надійшов позов, в якому Приазовська селищна рада просить витребувати у ОСОБА_1 на користь позивача земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0723; припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0723; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0723, запис про реєстрацію речового права № 12597259 від 17.12.2015 року; визнати право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0723.

Позов обґрунтований тим, що Приазовська селищна рада є правонаступником Ботієвської сільської ради, і земельна ділянка площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0723 розташована в межах земель позивача. 17.12.2015 року приватним нотаріусом Чудською О.О. був посвідчений договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, у зв`язку з чим відповідачка набула право власності на земельну ділянку. Проте, вказана земельна ділянка отримана у приватну власність із земель комунальної власності на підставі державного акту, який ніколи не видавався, тобто є підробленим. Оскільки жоден орган державної влади чи місцевого самоврядування не приймав рішення про передачу цієї земельної ділянки у приватну власність, то позивач як розпорядник земель має право витребувати земельну ділянку від добросовісного набувача.

Разом із позовом до суду подана заява про забезпечення позову, у якій позивач просить суд заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчинення будь-яких дій щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0723, та заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цієї земельної ділянки.

Заява про забезпечення позову обґрунтована підставами позову та тим, що подальша відсутність заборони вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки може призвести до неможливості виконання судового рішення, оскільки на сьогодні земельна ділянка може бути безперешкодно передана відповідачкою третім особам у власність чи оренду.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, а також забороною вчиняти певні дії іншим особам щодо предмету спору.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Як роз`яснено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У позовній заяві позивач порушує питання про визнання права комунальної власності на земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0723, і стверджує, що вказана земельна ділянка незаконно вибула з комунальної власності.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.12.2020 року, земельна ділянка площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0723 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Чудською О.О.

Враховуючи, що предметом спору у справі є право власності (приватної або комунальної) на земельну ділянку, то розпорядження відповідачкою вказаною земельною ділянкою, яка є предметом спору, може ускладнити виконання рішення суду у справі, у випадку задоволення позову.

Тому, на переконання суду, підстави позову і викладені обставини, на які посилається позивач, свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, в разі задоволення позову.

Проте, суд враховує, що розпорядження як правомочність власника може включати багато різних дій (укладання правочинів, відчуження, передання в користування та інше) і позивачем не доведено необхідності обмеження прав власника земельної ділянки у такому значному обсязі.

На переконання суду, у даній справі є достатнім вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження земельної ділянки і реєстраційних дій щодо цього, що буде адекватним заходом.

Захід забезпечення позову не містить заборон, передбачених ч. 4-10 ст. 150 ЦПК України.

Про застосування зустрічного забезпечення відповідачем заявлено не було, і відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, не є обов`язковим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 258, 259, 260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву Приазовської селищної ради в особі представника Ковальова Д.В. про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчинення дій щодо відчуження земельної ділянки площею 0,0300 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:004:0723, та заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо відчуження цієї земельної ділянки.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Стягувачем за цією ухвалою є Приазовська селищна рада, , місцезнаходження: Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Покровська, 5а.

Боржником за цією ухвалою є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала складена 19 березня 2021 року.

Суддя Є.В. Діденко