ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3654/21 Справа № 2-890/06 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду від 23 грудня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.3, 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення чи неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2005 року й до повноліття дитини. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 11).

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про перегляд заочного рішення від 17 лютого 2006 року, в якій, зокрема, просив поновити процесуальний строк на її подання (а.с. 18-21).

Залишаючи вищевказану заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі посилався на те, що заявником не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, передбаченого ст. 284 ЦПК України, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За правилами статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Статтею 228 ЦПК України (в редакції, чинній на день ухвалення оскаржуваного заочного рішення) передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2005 року й до повноліття дитини. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 11).

06 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 17 лютого 2006 року, зазначаючи, що дізнався про наявність вказаного заочного рішення суду лише у листопаді 2020 року, коли державною виконавчою службою були арештовані його грошові рахунки.

24 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пантилеєнко З.С. ознайомився із матеріалами даної цивільної справи, що підтверджується відміткою на його заяві від 01 листопада 2020 року (а.с. 15).

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 копії заочного рішення суду від 17 лютого 2006 року, а також доказів обізнаності відповідача щодо перебування даної цивільної справи у суді.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, суд безпідставно зазначив в оскаржуваній ухвалі, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не містить обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на її подання.

Таким чином, суд першої інстанції постановив ухвалу без належного врахування обставин, що мають значення для справи.

Згідно статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Отже, залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду суд першої інстанції позбавив відповідача права апеляційного оскарження, оскільки без проходження процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції відповідач позбавлений права оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку (ч.4 ст.287 ЦПК України).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду від 23 грудня 2020 року про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Суддя