С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/708/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина
13 серпня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Міністерства оборони України, треті особи: Державна казначейська служба України, Генеральний штаб Збройних Сил України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

ІІ. Описова частина
В жовтні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до Солом`янського районного суду міста Києва з позовними вимогами до Міністерства оборони України з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок детонації боєприпасів, які зберігалися на території об`єднаних польових складів ракет артилерійського озброєння Збройних Сил України у м. Сватове Луганської області 29 жовтня 2015 року.
31 жовтня 2018 року ухвалою відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
В якості третіх осіб судом залучені до справи Державна казначейська служба України та Генеральний штаб Збройних Сил України.

Свої вимоги Позивачі обгрунтовують наступним.
Позивачі зазначають, що 29 жовтня 2015 року близько 19 год. 30 хв. у м. Сватове Луганської області по вул. Ново-Старобільська сталася пожежа на об`єднаних польових складах ракетно- артилерійського озброєння Збройних Сил України Міністерства оборони України (Відповідач-1), яка призвела до детонації боєприпасів, які зберігалися на території складу.

Виникнення та поширення пожежі 29.10.2015 року на складах об`єднаних польових складах ракетно-артилерійського озброєння Збройних Сил України Міністерства оборони України, що призвело у подальшому до детонації боєприпасів, повного знищення складу, ураження озброєння і військової техніки, загибелі та поранення людей, знищення майна та нанесення значних матеріальних збитків прилеглій інфраструктурі, відбулося внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків посадовими особами Міністерства оборони України, які в період створення та функціонування складу відповідали за стан і збереження озброєння боєприпасів, бойової та іншої техніки.

Посилаються на те, що вироком Сватівського районного суду Луганської області від 28.10.2016 у кримінальній справі № 426/13206-16-к за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 403 КК України було встановлено вину військової службової особи, виконуючого обов`язки начальника польового складу боєприпасів майора ОСОБА_8 у невиконанні ним наказу керівництва, внаслідок чого 29.10.2015 близько 19 год. 30 хв. на території майданчику №3 польового складу боєприпасів сектору «А» у м. Сватове Луганської області відбулося загоряння дерев`яних ящиків з боєприпасами та подальше поширення полум`я на інше ракетно-артилерійське озброєння, яке перебувало на території польового складу боєприпасів, що спричинило їх подальшу детонацію в процесі пожежі.

Внаслідок злочинних дій працівника Міністерства оборони України ОСОБА_9 , які призвели до детонації боєприпасів, як зазначають Позивачі, їм було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Позивачі 1-3) зазначають, що на праві спільної часткової власності (в рівних частках) їм належав будинок з гаражем, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок детонації боєприпасів 29.10.2015 на складах об`єднаних польових складах ракетно-артилерійського озброєння Збройних Сил України Міністерства оборони України два снаряди реактивної системи залпового вогню «Град» влучили в будинок Позивачам 1-3, третій в гараж, четвертий - на подвір`я. Внаслідок цього в будинку було вибито вікна, двері, розбито дах та стіни, пошкоджено гараж та майно Позивачів.

Вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для відновлення будинку згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №4841 від 14.12.2018 становить 1229354.40 гривні (з ПДВ).
Враховуючи належність Позивачам 1-3 по 1/3 частки у домоволодінні, кожен з них просить стягнути з Відповідача третину від загального розміру матеріальної шкоди 409784,80 гривень.
Крім того, Позивачі стверджують, що внаслідок потрапляння снаряду РСЗ «Град» в будинок їм було заподіяно і моральну шкоду. Вони зазначають, що ледве встигли заховатися в протилежний кут будинку від стіни, в яку влучив снаряд РСЗВ «Град». Позивачі відчували сильний страх за себе і своє життя, не могли зрозуміти, що відбувається. Позивачів ще довго після пережитого турбували нервові переживання, стривоженість, порушення сну. Вони досі живуть в зруйнованому, холодному будинку, що завдає їм додаткових моральних страждань.

Однак, враховуючи всі перелічені вище фактори, компенсацію за заподіяну моральну шкоду кожен з Позивачів- 1-3 оцінює в 200000,00 гривень.

Позивач-4 ОСОБА_4 зазначає, що внаслідок детонації боєприпасів на території складів ракетно-артилерійської озброєння сектору «А» у м. Сватове, Луганської області, снаряд реактивної систем залпового вогню «Град» влучив в магазин «Люкс» в АДРЕСА_1 , в якому працювала її мати - ОСОБА_10 . Від уламків снаряду та загинула. Як було встановлено висновком експерта № 109, смерть ОСОБА_11 настала внаслідок вогнепальної вибухової травми з газо-детонаційними, осколковими і вторинно-снарядними ушкодженнями голови, тулуба та кінцівок.

У зв`язку зі смертю матері її дочка ОСОБА_4 , зазнала значної моральної шкоди, яка виразилася у емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях. ОСОБА_4 , як вона вказує, і тепер відчуває постійний душевний біль, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт. Заподіяну моральну шкоду у зв`язку зі смертю матері потерпіла оцінює в 2000000 гривень.

Позивач-5 ОСОБА_5 вказує, що внаслідок детонації боєприпасів на території складів ракетно-артилерійського озброєння сектору «А» у м. Сватове Луганської області артилерійські снаряди вибухали в безпосередній близькості від будинку Позивача 5 ОСОБА_5 . Він був вимушений весь вечір та ніч ховатися в холодному підвалі будинку з батьком похилого віку. Внаслідок вибухів боєприпасів вибуховою хвилею його відкинуло від дверей підвалу, та він відчув сильний біль в спині, грудній клітині, в області серця, під ребрами. Внаслідок вибуху йому було спричинено забій, консолідованій перелом хребта, остеохондроз грудного відділу хребта, герпетичний гангліорадікуліт D5-D6-D7 зліва, стійкий больовий синдром.

Крім того, як зазначає ОСОБА_5 , внаслідок вибухів боєприпасів уламками від снарядів та вибуховою хвилею були вибиті вікна в його квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , пошкоджено стелю та стіни. Факт пошкодження квартири Заявника підтверджується актом №2930 від 27.11.2015. Спричинену матеріальну шкоду ОСОБА_5 оцінює у розмірі 100 000 гривень.

Крім того, як зазначає Позивач-5, у зв`язку з вибухом боєприпасів на території складів ракетно-артилерійського озброєння сектору «А» у м. Сватове Луганської області Позивачу було також спричинено значної моральної шкоди, оскільки йому було спричинено тілесні ушкодження. Заподіяну моральну шкоду ОСОБА_5 оцінює сумою в розмірі 500000 гривень.

Позивачі- 6,7 ОСОБА_6 та ОСОБА_12 зазначають, що вони є власниками:

- будинку з господарськими будівлями та гаражем за адресою: АДРЕСА_3 ;

- автомобіля марки Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску;

- приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

Унаслідок детонації боєприпасів на території складів ракетно-артилерійської озброєння сектору «А» у м. Сватове Луганської області снаряд реактивної систем залпового вогню «Град» влучив в будинок сусідів Позивачів, від чого в будинку Позивачів-6,7 вибуховою хвилею було вибиті всі вікна. Позивача-6 відкинуло від вхідної двері вибуховою хвилею, а на Позивача-7 посипалася стеля в кухні. Будинок Позивачів, присадибні споруди, гараж та автомобіль Позивачів були значно пошкоджені уламками від снаряду. Також частково було пошкоджено приміщення магазину.

Факт пошкодження зазначеного майна Позивачі-6,7 підтверджують дефектним актом на запчастини та роботи від 15.11.2015, дефектним актом по домогосподарству за адресою АДРЕСА_3 , актом № 38 обстеження житлового будинку АДРЕСА_3 від 05.11.2015, дефектним актом від 12.11.2015.

Загальна сума спричиненої матеріальної шкоди за розрахунком Позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 становить 607133,40 грн, а тому кожен з них просить стягнути з Відповідача половину вказаної суми, що становить 303566,70 гривень.

У зв`язку з вибухом боєприпасів Позивачам-6,7, як вони вказують, було також спричинено значної моральної шкоди, оскільки в момент вибухів вони знаходилися в будинку, не були попереджені та евакуйовані з міста. Внаслідок влучення снаряду РСЗВ «Град» Позивачі-6,7 могли бути поранені, оскільки уламки від снаряду, які пошкодили їх будинок, могли влучити і в них. Позивачі відчували сильний страх за себе і своє життя, і ще довго після пережитого їх турбували нервові переживання, стривоженість, порушення сну.
Враховуючи зазначені обставини, заподіяну моральну шкоду кожен з (Позивачів-6,7) оцінюють у розмірі 200000 гривень.

08 вересня 2019 року до суду надійшов уточнений позов, в якому Позивачі-1,2,3 конкретизували свої вимоги в частині розміру майнової шкоди.

21 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив представника Міністерства оборони України на уточнену позовну заяву.
Відповідач заперечує проти позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про боротьбу з тероризмом, наказом АТЦ при СБУ від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», територія Луганської області (включаючи м. Сватове) з 07.04.2014 була визначена районом проведення АТО.
Посилається на те, що в період проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей пошкоджені (зруйновані) об`єкти соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем забезпечення життєдіяльності. Відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом, провадиться за рахунок коштів Державного Бюджету України відповідно до закону і з наступним стягненням суми цього відшкодування з осіб, якими заподіяно шкоду.
Відповідач посилається на ч. 9 ст. 86 Кодексу цивільного захисту України, згідно з яким забезпечення житлом постраждалого або виплата грошової компенсації за рахунок держави здійснюється за умови добровільної передачі постраждалим зруйнованого або пошкодженого внаслідок надзвичайної ситуації житла місцевим державним адміністраціям або органам місцевого самоврядування.
Крім того, Відповідач зазначав, що Міністерство оборони України в даному випадку є неналежним Відповідачем по справі. До того, ж ОСОБА_8 , відносно його постановлений обвинувальний вирок, не проходив військової служби на посадах в Міноборони, а проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

У судовому засіданні Представник Позивачів позов підтримала, а представник заперечував проти нього з підстав, викладених у відзиві.

ІІІ. Мотивувальна частина
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Встановлено, що 29 жовтня 2015 року близько 19 год. 30 хв. у м. Сватове Луганської області по вул. Ново-Старобільська сталася пожежа на об`єднаних польових складах ракетно- артилерійського озброєння Збройних Сил України Міністерства оборони України (Відповідач), яка призвела до детонації боєприпасів, які зберігалися на території складу.

Зазначені обставини підтверджуються вироком Сватівського районного суду Луганської області від 28.10.2016. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 рішенням регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій зазначена подія класифікована як надзвичайна ситуація техногенного характеру регіонального рівня.

Виникнення та поширення пожежі 29.10.2015 на складах об`єднаних польових складах ракетно-артилерійського озброєння Збройних Сил України Міністерства оборони України, що призвело у подальшому до детонації боєприпасів, повного знищення складу, ураження озброєння і військової техніки, загибелі та поранення людей, знищення майна та нанесення значних матеріальних збитків прилеглій інфраструктурі, відбулося внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків посадовими особами Міністерства оборони України, які в період створення та функціонування складу відповідали за стан і збереження озброєння боєприпасів, бойової та іншої техніки.

Вироком Сватівського районного суду Луганської області від 28.10.2016 у кримінальній справі № 426/13206-16-к за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 403 КК України було встановлено, що відповідно до наказу керівника сектору «А» від 04.08.2015 №218 майор ОСОБА_8 з серпня 2015 року перебував у складі сил та засобів сектору «А», які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (далі АТО), де останній тимчасово був призначений на посаду начальника об`єднаних складів ракетно-артилерійського озброєння сектору «А», які дислокуються у м. Сватове. Луганської області, у зв`язку з чим майор ОСОБА_8 є військовим начальником, який наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, тобто являється військовою службовою особою.

Зазначеним вироком було встановлено вину військової службової особи, виконуючого обов`язки начальника польового складу боєприпасів майора ОСОБА_8 у невиконанні ним наказу керівництва, внаслідок чого 29.10.2015 на території майданчику №3 польового складу боєприпасів сектору «А» у м. Сватове. Луганської області відбулося загоряння дерев`яних ящиків з боєприпасами та подальше поширення полум`я на інше ракетно-артилерійське озброєння, яке перебувало на території польового складу боєприпасів, що спричинило їх подальшу детонацію в процесі пожежі.

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок зазначеної пожежі та детонації боєприпасів, які зберігались на складах, позивачам, як вони зазначають, було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням військових боєприпасів має ознаки джерела підвищеної небезпеки.
Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).
Тобто володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування (частина друга статті 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»).
Відповідно до статті 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною другою статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.
Частиною першою статті 137 Господарського кодексу України передбачено, що правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).
Відповідно до статті 5 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, а також за шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором. Військова частина як суб`єкт господарської діяльності за своїми зобов`язаннями відповідає коштами, що надходять на її рахунок по відповідних статтях кошторису (крім захищених статей), а в разі їх недостатності відповідальність за зобов`язаннями військової частини несе Міністерство оборони України. Стягнення за зобов`язаннями військової частини не може бути звернено на майно, за нею закріплене.
Оскільки військові частини володіють на праві оперативного управління закріпленим за ними Міністерством оборони України військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, то вони несуть відповідальність згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України.
Зазначені висновки, узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 243/10982/15-ц (провадження № 14-81цс18) та постановах Верховного Суду: від 20 червня 2018 року по справі № 426/5409/15-ц (провадження № 61-1805св17), від 21 серпня 2018 року по справі № 219/2278/16-ц (провадження № 61-4360св18), від 14 лютого 2020 року по справі № 640/7219/17 (провадження № 61-6659св19), від 30 березня 2020 року по справі № 610/2736/18 (провадження № 61-14469св19), від 06 травня 2020 року по справі № 233/414/18 (провадження № 61-48422св18) та від 27 травня 2020 року по справі № 314/5279/17 (провадження № 61-48303св18) та ін.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доводи представника Відповідача про те, що майор ОСОБА_8 не проходив військової служби на посадах в Міноборони, а проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , суд не бере до уваги, оскільки Відповідачем не доведено, що об`єкти, використання, зберігання або утримання яких створює підвищену небезпеку, в даному випадку боєприпаси, були передані у володіння будь-якої іншої особи, в тому числі військової частини НОМЕР_3 .
Посилання Відповідача на необхідність відшкодування шкоди з урахуванням положень статті 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» також не приймається до уваги з огляду на те, що матеріалами справи не доведено, що пошкодження майна Позивачів сталося внаслідок терористичного акту.
Таким чином, встановлені обставини підтверджують обгрунтованість заявлення позовних вимог саме до Міністерства оборони України як належного Відповідача.

Вирішуючи питання про обгрунтованість позовних вимог по кожному з Позивачів, суд звертає увагу на наступне.

Щодо вимог Позивачів-1,2,3 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної власності належить приватний будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 13.06.1979, договору дарування будинку від 11.04.1998, договору дарування будинку від 21.02.2001 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №174276 від 03.10.2005.
Факт пошкодження будинку внаслідок детонації боєприпасів на військовому складі 29 жовтня 2015 року підтверджується актом обстеження житлового будинку №2075 від 16.11.2015, затвердженим Сватівським міським головою, актом про пожежу від 11.11.2015, дефектним актом від 09.12.2015.
Вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для відновлення будинку згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №4841 від 14.12.2018 становить 1229354,40 гривні (з ПДВ).
Відтак, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на користь кожного з Позивачів в розмірі відповідно до його частки в сумі 409784,80 гривень є обгрунтованими.
Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, що внаслідок події, яка відбулася 29 жовтня 2015 року, Позивачам-1,2,3 була спричинена моральна шкода, якої вони зазнали у зв`язку з пошкодженням свого майна, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків події, стресової ситуації, яку вони пережили під час події.

Суму в розмірі 20000 грн суд вважає достатньою, адекватною та необхідною компенсацією за таку шкоду, а тому і в цій частині вимоги Позивачів-1,2,3 до Відповідача є обгрунтованими.

Щодо вимог Позивача-4 ОСОБА_4 .
Встановлено, що внаслідок детонації боєприпасів на території складів ракетно-артилерійської озброєння сектору «А» у м. Сватове, Луганської області, загинула мати Позвиачки-4 - ОСОБА_10 . Згідно з висновком експерта № 109 смерть ОСОБА_11 настала внаслідок вогнепальної вибухової травми з газо-детонаційними, осколковими і вторинно-снарядними ушкодженнями голови, тулуба та кінцівок.

Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, подія, яка відбулася 29 жовтня 2015 року, внаслідок якої загинула мати Позивачки-4, спричинила ОСОБА_4 моральну шкоду у зв`язку втратою близької людини.

Суму в розмірі 200000 грн суд вважає достатньою, адекватною та необхідною компенсацією за таку шкоду, а тому в цій частині вимоги ОСОБА_4 до Відповідача є обгрунтованими.

Щодо вимог Позивача-5 ОСОБА_5 .
Матеріалами справи підтверджується перебування у власності ОСОБА_5 будинку АДРЕСА_4 . Актом обстеження житлового будинку від 27.11.2015 підтверджується також наявність пошкоджень будинку після надзвичайної ситуації, яка сталася внаслідок вибухів на складів боєприпасів в м. Сватове 29-30 жовтня 2015 року. (а.с. 32)

В той же час Позивач-5 не надав суду жодного доказу у підтвердження розміру заподіяної шкоди, зокрема 100000 гривень, які він просить стягнути з Відповідача. В цій частині вимоги ОСОБА_5 не є належним чином обгрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Посилання ОСОБА_5 на те, що внаслідок вибухів боєприпасів та вибухової хвилі він зазнав травми спини, грудної клітини, підтверджується наданою медичною документацією. Внаслідок вибуху йому було спричинено забій, консолідованій перелом хребта, остеохондроз грудного відділу хребта, стійкий больовий синдром.

Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, що внаслідок події, яка відбулася 29 жовтня 2015 року, Позивачу-5 була спричинена моральна шкода, якої він зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна та здоров`я, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків події, стресової ситуації, яку він пережив під час події.

Суму в розмірі 30000 грн суд вважає достатньою, адекватною та необхідною компенсацією за таку шкоду, а тому в цій частині вимоги Позивача-5 до Відповідача є обгрунтованими.

Щодо вимог Позивачів-6,7 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Матеріалами справи підтверджується перебування у власності Позивачів-6,7 наступного майна (аюсю 33-36):
- будинку з господарськими будівлями та гаражем за адресою: АДРЕСА_3 ;

- автомобіля марки Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску;

- приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт пошкодження житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується копією Акту №38 обстеження житлового будинку від 05.11.2015, затвердженого Сватівським сільським головою (а.с. 44).

Відповідно до Калькуляції вартості першочергових протиаварійних робіт по вказаному будинку від 13.11.2015, здійснення відновлювального ремонту будинку та надвірних споруд коштує 429500,40 гривень. (а.с. 40-41)

Враховуючи, що Позивачі-6,7 є співвласниками вказаного будинку, суд вважає можливим стягнути на користь кожного з них половину розміру завданої шкоди, що становить 214750,20 гривень.
Натомість, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що внаслідок вибухів на складах з боєприпасами було пошкоджено і інше майно, належне їм на праві власності: автомобіль Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 . В цій частині вимоги Позивачів не обгрунтовані належним чином, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, що внаслідок події, яка відбулася 29 жовтня 2015 року, Позивачам-6,7 була спричинена моральна шкода, якої вони зазнали у зв`язку з пошкодженням свого майна, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків події, стресової ситуації, яку вони пережили під час події.

Суму в розмірі 20000 грн суд вважає достатньою, адекватною та необхідною компенсацією за таку шкоду, а тому в цій частині вимоги Позивачів-6,7 до Відповідача є обгрунтованими.

IV. Резолютивна частина
Керуючись статтями 22, 23, 1166, 1167, 1174, 1188 ЦК України ст. 12, 141, 81, 263, 264, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену матеріальну шкоду в розмірі 409784,80 гривень та компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
2.Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 компенсацію за спричинену матеріальну шкоду в розмірі 409784,80 гривень та компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
3.Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_3 компенсацію за спричинену матеріальну шкоду в розмірі 409784,80 гривень та компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
4.Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_4 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 200000 гривень.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
5.Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_5 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 30000 гривень.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
6.Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_6 компенсацію за спричинену матеріальну шкоду в розмірі 214750,20 гривень та компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
7.Позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_7 компенсацію за спричинену матеріальну шкоду в розмірі 214750,20 гривень та компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
8.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9.Позивач-1: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Позивач-2: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Позивач-3: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

Позивач-4: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

Позивач-5: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ;

Позивач-6: ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

Позивач-7: ОСОБА_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 ;

Відповідач: Міністерство оборони України, місцезнаходження: м. Київ, пр. Повітрофлотський, будинок 6, Ідентифікаційний номер юридичної особи: 00034022;

Третя особа-1: Державна казначейська служба України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, Ідентифікаційний номер юридичної особи: 37567646;

Третя особа-2: Генеральний штаб Збройних Сил України, місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6.

Суддя: