провадження № 2-з/752/257/21
УХВАЛА

05.03.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши заяву представника позивача Київської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Київської міської ради до Обслуговуючого кооперативу «Власна квартира 3», ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Київської міської ради до Обслуговуючого кооперативу «Власна квартира 3», ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки.

В березні 2021 року представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій сторона позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :79:364:0320).

В обґрунтування заяви зазначено, що первинна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку була здійснена за ОК «Власна квартира 3», при цьому КМР, як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста Києва не приймала жодних рішень щодо її передачі. Позивач вважає, що кооперативна угода, на підставі якої було зареєстровано право власності за ОК «Власна квартира 3» має бути визнана недійсною, а рішення про державну реєстрацію прав таким, що прийняте у спосіб, що суперечить нормам закону. Фактично предметом спору у даній справі є спір щодо права власності на земельну ділянку, яка у встановленому законом порядку не передавалась у приватну власність,а тому її власником є територіальна громада в особі Київської міської ради. Позивач вказує, що наявна ймовірність подальшої незаконної реалізації спірної земельної ділянки, а тому існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивач, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, заяви, вважаю, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Встановлено, що право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :79:364:0320 було зареєстровано за ОК «Власна квартира 3».

При цьому позивач вказує, що радою, як єдиним розпорядником земель комунальної власності міста Києва не приймалось жодних рішень щодо її передачі.

Позивач вважає, що кооперативна угода, на підставі якої було зареєстровано право власності за ОК «Власна квартира 3» має бути визнана недійсною, а рішення про державну реєстрацію прав таким, що прийняте у спосіб, що суперечить нормам закону, а тому між сторонами виник спір про право відносно вказаної земельної ділянки.

Суд, вважає, що виходячи з вказаних норм, припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо нерухомого майна - спірної земельної ділянки, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

заяву представника позивача Київської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Київської міської ради до Обслуговуючого кооперативу «Власна квартира 3», ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження земельної ділянки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :79:364:0320).

Позивач (стягувач): Київська міська рада, , адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 36;

Відповідач (боржник): Обслуговуючий кооператив «Власна квартира 3», , адреса: м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 8-є, офіс 52;

Відповідач (боржник): ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя Н.П. Чередніченко