Справа № 161/8564/20 Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М.
Провадження № 22-ц/802/264/21 Категорія: 30 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Опейди В.О.,

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Мельник В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів), Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", про визнання електронних торгів недійсними, за апеляційною скаргою третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів АТ КБ «ПриватБанк», про визнання електронних торгів недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить гараж № НОМЕР_1 , який розташований в Гаражному кооперативі» Шляховик» за адресою м. Луцьк, вул. Вишевського, 19 (далі спірний гараж).

В квітні 2020 року вона дізналася, що належний їй гараж був реалізований з електронних торгів ДП «Сетам» 11 березня 2020 року у зв`язку з примусовим виконанням рішенням суду про стягнення кредитної заборгованості з її сина ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк».

Позивач зазначає, що станом на день передачі майна на реалізацію та проведення електронних торгів, саме вона була власником спірного гаража на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, який зареєстрований у встановленому порядку.

Посилаючись на порушення своїх прав як власника, позивач просить суд визнати спірні електронні торги недійсними.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено визнати недійсними електронні торги з реалізації лоту №408426, а саме: гаража № НОМЕР_1 , загальною площею 17,9 кв.м. в гаражному кооперативі «Шляховик», що знаходиться за адресою Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вишенського,19, проведені Державним підприємством «Сетам» 11 березня 2020 року, результати яких оформлені протоколом №469456 від 11 березня 2020 року.

В апеляційній скарзі третя особа АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції - до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені позову.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування від 01 вересня 2016 року позивач стала власником гаража № НОМЕР_1 , який розташований в Гаражному кооперативі «Шляховик» за адресою м. Луцьк, вул. Вишеського, 19. Вказаний договір нотаріально посвідчений, зареєстрований як правочин у реєстрі за №2537.

Також право власності, яке виникло за цим правочином було належним чином зареєстроване за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 вересня 2016 року, номер запису про право власності 16239859. Дарувальником за договором був ОСОБА_3 , який є сином позивача (а.с.71-72, 85).

Одночасно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який вівся до реформи у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яка була запроваджена 01 січня 2013 року, продовжує відображатися запис про право власності на цей самий гараж за ОСОБА_3 , з датою набуття права власності 18 березня 2009 року (а.с.86).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2018 року у цивільній справі №161/16537/17 стягнуто з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.11.2007 року в розмірі 96 557 грн. 23 коп.

На виконання вказаного рішення суду Першим ВДВС було відкрите виконавче провадження №57054269. В межах цього провадження, 11 грудня 2019 року була сформована та направлена до ДП «Сетам» заявка на реалізацію спірного гаража. До заявки були витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 березня 2009 року за ОСОБА_3 , а також відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно за критерієм пошуку «фізична особа, РНОКПП НОМЕР_2 » (код ОСОБА_3 ). Оскільки відомості про актуального власника нерухомого майна були отримані лише за критерієм пошуку стосовно ОСОБА_3 , то у відомостях Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єктивно не відображався відповідний запис про право власності позивача ОСОБА_1 на гараж, який внесений 01 вересня 2016 року, а в діючому до 01 січня 2013 року Реєстрі прав власності на нерухоме майно все ще відображався запис про право власності на спірний гараж саме ОСОБА_3 (а.с.39-41).

З протоколу проведення електронних торгів від 11 березня 2020 року №469456 слідує, що 11 березня 2020 року вказаний гараж був примусово реалізований, а переможцем торгів визнаний відповідач ОСОБА_2 (а.с.42-43).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - и третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм право на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установлення вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з приписами частин першої-другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Електронні торги - продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

З цього можна зробити висновок, що до електронних торгів застосовується положення законодавства щодо прилюдних торгів.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржі, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 271015 (який діяв на час проведення повторних торгів) (далі - Порядок).

Пунктом чотири розділу III Порядку реалізації арештованого майна (далі - Порядок) визначено, що організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

Згідно з пунктом 1 розділу VIII Порядку, після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом.

Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця.

Відповідно до пункту 1 розділу X Порядку, на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.

Згідно з пунктом 4 розділу X Порядку, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги.

Відповідно до пункту 8 розділу X Порядку, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Таким, згідно з пунктом 8 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством, а отже, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на торгах, складання за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах, тобто є правочином.

Отже виходячи з аналізу правової процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складення за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах, тобто є правочином.

При цьому в п. 1 розділу ХІ Порядку міститься перелік умов, згідно з якими прилюдні торги вважаються, що не відбулись зокрема у разі: відсутності учасників електронних торгів, несплати всіма учасниками, що надали цінові пропозиції й поетапно були визначені переможцями електронних торгів, належної грошової суми в строки, передбачені пунктом І розділу Х цього Порядку:ненадходження від жодного учасника цінової пропозиції.

Відповідно до протоколу електронних торгів № 469456 від 11 березня 2020 року переможцем електронних торгів за лотом № 408426 визнано учасника № 1 ОСОБА_2 , на підставі невнесення суми за придбане майно попередньо визначеним переможцем, встановлено строк для сплати переможцем суми до 25 березня 2020 року.

З матеріалів справи слідує, що за результатами проведення оскаржуваних електронних торгів кошти ОСОБА_2 сплачено не було, акт про реалізацію майна не складався.

За таких обставин справи апеляційний суд доходить висновку, що враховуючи факт нездійснення ОСОБА_2 , повного розрахунку за придбане майно у строк, передбаченим розділом Х Порядку та відсутність акту про проведення торгів, договірні відносини купівлі-продажу майна на цих торгах не були оформлені, а отже такий правочин не є укладеним.

З неукладеного правочину не виникає договірних зобов`язань і він не породжує жодних цивільних правовідносин, в той час, коли недійсний правочин не породжує тих правових наслідків, які притаманні правочину цього виду, але він породжує правові наслідки як випливають з його недійсності.

Оскільки за результатами проведення оскаржуваних електронних торгів акт про реалізацію майна не складався, електронні торги не можна визнати недійсними, а тому позовна заява не підлягає до задоволенню.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що між сторонами укладено правочин і його необхідно визнати недійсним з підстав зазначених в позові. З матеріалів справи вбачається, що сторони не досягли остаточної мети щодо укладення правочину, а відповідно і не було правових підстав визнавати його недійсним.

Однак позивач, у випадку заперечення чи не визнання її права власності на спірний гараж або порушення її права в інший спосіб, не позбавлена можливості звернутись до суду за захистом своїх майнових прав з відповідним позовом вибравши ефективний та правильний спосіб захисту такого права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат, ухвалення нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статями 367, 376, 382, 383, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів), Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", про визнання електронних торгів недійсними відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: