Єдиний унікальний номер: 375/651/20
Провадження № 2/379/336/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал O.A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка через свого представника звернулась до суду з позовом до Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:018:0011, загальною площею 3,358 га, розташовану на території Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала по АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки з кадастровим номером: :04:018:0011, загальною площею 3,358 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 153883, зареєстрованого 13.03.2006 за № 70. 30 березня 1985 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори Скоробагатько В.Д., зареєстрований в реєстрі за № 363, відповідно до якого зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідає - ОСОБА_1 . Інших спадкоємців за законом, які б претендували на спадщину, немає. Звернувшись до державного нотаріуса Рокитнянської державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказана постанова обґрунтована тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 13.03.2006 - уже після смерті спадкодавця. Через неможливість вирішення даного питання у позасудовому порядку, позивачка через свого представника звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до свого провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. (а.с. 39-40).

Ухвалою суду від 01.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області належно засвідчену копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.54-56).

12.03.2021 судом отримано з Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області належно засвідчену копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.67-75).

В судове засідання позивачка та її представник адвокат Іллінський О.В. не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. До початку розгляду справи до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Іллінського О.В. з проханням розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивачки, позов підтримують у повному обсязі і просять задовольнити (а.с. 76).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно та завчасно згідно вимог чинного законодавства. 11.03.2021 до суду надійшла письмова заява від Рокитнянської селищної ради Київської області за підписом селищного голови з проханням розглянути справу без участі представника селищної ради; позов визнають (а.с. 65).

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст. 206 ЦПК).

З положенням частини 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 188 від 20.12.1993 (а.с.71).

30 березня 1985 року ОСОБА_3 склала заповіт, що був посвідчений державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори Скоробагатько В.Д., зареєстрований в реєстрі за № 363, відповідно до якого зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідає - ОСОБА_1 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 протягом визначеного законом шестимісячного строку - 14.06.1994 ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 9, 69).

В подальшому позивачка ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. з наміром отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, належну спадкодавці ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 153883 від 13 березня 2006 року.

Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.04.2020 державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:018:0011, загальною площею 3,358 га, розташовану на території Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ - державний акт на вказану земельну ділянку - виданий після смерті спадкодавця (а.с.10, 75).

З матеріалів спадкової справи та наявної у ній відповіді начальника відділу у Рокитнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області вбачається, що взамін сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії КВ № 0100376, реєстраційний № 680 від 26.09.2000, виданого на підставі рішення Рокитнянської райдержадміністрації від 02.09.1996 за № 286 по КСП «Нива» смт. Рокитне Рокитнянського району Київської області, на ім`я ОСОБА_4 на підставі розпорядження Рокитнянської райдержадміністрації від 12.01.2006 за № 7 був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 153883, зареєстрований 13.03.2006 за № 74, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,358 га, кадастровий номер: :04:018:0011, розташовану на території Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області (а.с. 11, 73).

Також в матеріалах спадкової справи наявний державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 153883 на ім`я ОСОБА_4 , виготовлений на підставі розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації від 12.01.2006 за №7, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74, згідно якого ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 3,358 га у межах Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :04:018:0011. Державний акт датований 13 березня 2006 року (а.с.74).

Згідно матеріалів спадкової справи інших спадкоємців за заповітом чи за законом після померлої ОСОБА_4 немає.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

За результатом аналізу зібраних у справі доказів судом встановлено, що за життя спадкодавець розпочав процедуру приватизації, ним було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку площею 3,358 га у межах Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :04:018:0011, однак, правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на цю земельну ділянку - виготовлено після смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти.

За ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації .

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 182, 392, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, статтею 125 Земельного кодексу України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку загальною площею 3,358 га, кадастровий номер: :04:018:0011, розташовану на території Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 153883, зареєстрованого 13.03.2006 за № 74.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення складено 15.03.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко