Справа № 930/2521/20
Провадження №2/930/172/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Євтодієвої Н.М.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брацлавської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Бугаківської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, зазначивши в позовній заяві, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бугаків Немирівського району помер є її дідусь, ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Перед смертю, а саме - 26 січня 2016 року ОСОБА_2 підписав заповітне розпорядження, відповідно до змісту якого все його майно, яким він буде володіти на день його смерті, заповів своїй внучці позивачці ОСОБА_3 . В цей же день даний заповіт було посвідчено посадовою особою Бугаківської сільської ради Немирівського району.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із нерухомого майна, зокрема - житлового будинку з господарськими будівлями, розміщеного по АДРЕСА_1 , земельного та майнового паїв, тощо.

Позивачка ОСОБА_1 , являючись єдиним спадкоємцем за заповітом, подала письмову заяву до приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу про отримання свідоцтв про право на спадщину. Іншим спадкоємцем першої черги, який має право на обов`язкову частку за законом у розмірі 1/4 частини, являється син покійного діда дядько позивачки ОСОБА_4 .

Приватним нотаріусом 07 серпня 2017 року ОСОБА_1 були видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ѕ частин земельної ділянки (паю) та ѕ частини майнового паю, які належали покійному ОСОБА_2 .

Щодо спадкування житлового будинку, то позивачці видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 жовтня 2020 року.

Причиною відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розміщеного по АДРЕСА_1 , являється те, що у правовстановлюючому документі на дане нерухоме майно, а саме Свідоцтві № НОМЕР_1 на право особистої власності від 20 травня 1987 року зазначено, що власником житла являється колгоспний двір, головою якого є ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Представник відповідача Брацлавська селищна ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозиції суду, викладениху в ухвалі від 12.11.2020 та 09.02.2021 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

04.02.2021 року позивачкою подано клопотання про заміну відповідача з Бугаківської сільської ради на Брацлавську селищну раду у зв`язка уз реорганізацією, яке було задоволено судом.

Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 12.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі.

09.02.2021 року винесено ухвалу про заміну відповідача Бугаківської міської ради на Брацлавську селищну раду.

В підготовче засідання сторони по справі не з`явилися, від позивачки ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить задовільнити в повному обсязі, представник відповідача Брацлавської селищної ради подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення.

В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає.

Дослідивши матеріали справи, а саме копію паспорта позивача ОСОБА_1 (а.с.5), копію свідоцтва про укладенню шлюб (а.с.7), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.8), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с.9), копію заповіту від 26.01.2016 року (а.с.10), копію довідки Бугаківської сільської ради (а.с.11), копію довідки КП «Немирівське БТІ» (а.с.12), копію довідки про технічний стан нерухомого майна (а.с.13), копію технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с.14-17), копію свідоцтва на право особистої власності(а.с.18), копію постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.19-20), копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с.29-30) та враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 121 цього ж кодексу Української РСР володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. Особа віком від п`ятнадцяти до шістнадцяти років можуть такий позов пред`явити за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальника, позов і інтересах осіб, що не досягли п`ятнадцяти років, може бути пред`явлений їх батьками (усиновителями) або опікуном.

Відповідно до ст. 123 ЦК Української РСР частка члена колгоспного двору в майні двору визначається:

1)при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ);

2)при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ);

3)при зверненні стягнення по особистих зобов`язаннях члена двору.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу і свідоцтва на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Висновки суду

Враховуючи вище викладене позов підлягає задоволенню, так як він не суперечить вимогам закону, підтверджується матеріалами справи та визнаний відповідачем.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1261 ЦК України, ст. ст. 12, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Брацлавської селищної ради (юридична адреса смт.Брацлав вул. Незалежності, 30 Вінницької області, ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бугаків Немирівського району Вінницької області, на 3/4 частин житлового будинку «А», загальною площею 50.7 кв.м., житловою площею 33.9 кв.м., веранду «а», погріб «В/під», сарай «Б», сарай «б», літня кухня «В», гараж «Г», огорожу «№ 1-2», розміщених по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Головуючий: О.П.Царапора