Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 березня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Бондаренко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

13.11.2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 07.11.2017 року о 12 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Біла Церква порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2017 року відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до розрахунку вартості КТЗ марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламентної виплати та зобов`язуючих пропозицій встановлено, що вартість транспортного засобу «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 після ДТП становить 83 980,00 грн. Таким чином, розмір регламентної виплати становить 165 076,95 грн. - 83 980,00 грн. = 81 096,95 грн. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 2 904,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визнання розміру шкоди складає 84 000,95 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді так і не було отримано, а шкода до цього часу не відшкодована. Тому, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь завдану шкоду у порядку регресу у розмірі 84 000,95 грн. та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано заяву представника позивача - ОСОБА_2 , про розгляд справи у її відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 07.11.2017 року в м. Біла Церква по вулиці Леваневського ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

11.12.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справа №357/14331/17 (а.с.5), ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Як вбачається із Звіту №033/М/2018 від 06.02.2018 року, про оцінку вартості відновлювального ремонту (а.с.12-48), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 83 980 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася з вини відповідача, постанова про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України набрала законної сили, а отже саме ОСОБА_1 відповідно до положень ст.1188 ЦК України зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок пошкодження автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 власнику транспортного засобу ОСОБА_3 , спричинені внаслідок пошкодження цього автомобіля, враховуючи, що на момент ДТП відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок спричинення шкоди третім особам з його вини.

17.01.2018 року власник автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 звернулася до Моторного /транспортного/ страхового бюро України /МТСБУ/ з заявою про виплату відшкодування шкоди в результаті пошкодження в ДТП належного їй транспортного засобу, оскільки договори страхування, відповідно до яких страховики могли б відшкодувати спричинені збитки, відсутні, що підтверджується копією заяви (а.с.51).

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.9), вбачається, що автомобіль «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску на праві власності належить ОСОБА_3 .

Відповідно до наказу по МТСБУ від 20.03.2018 року за №2596, на підставі наданих заявником документів, було прийнято рішення про перерахування на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 - 81 096,95 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, а на підставі платіжного доручення від 21.03.2018 року за №902982 вказану суму коштів було перераховано на її користь, що вбачається з копії зазначеного платіжного доручення (а.с.59).

Тобто, МТСБУ визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти власнику автомобіля ОСОБА_3 та звернулось до суду з вказаним позовом з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі - 81 096 грн. 95 коп., що підтверджено відповідним платіжним документом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди.

За п .41.1 «а» ст.41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За ст. 22 п.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено п. 38.2. ст.38 Закону, МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Ст.1191 ч.1 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, виплативши на користь ОСОБА_3 спричинену пошкодженням належного йому автомобіля шкоду в розмірі 81 096,95 грн., позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП.

Суд, також, вважає за можливе відшкодувати на користь позивача за рахунок відповідача понесені МТСБУ витрати за послуги аварійного комісара (експерта) по справі №47461, згідно рах. №61 від 06.02.2018 р., в сумі 1320 грн. 00 коп. та витрати по оплаті послуг по справі №47461, згідно рах. №АО277 від 28.02.2018 року, т.з НОМЕР_2 в сумі 1584,00 грн., що стверджується копіями платіжних доручень від 13.03.2018 року №902614 та від 13.03.2018 року №902640(а.с.60, 61).

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач відзив на позов з належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами до суду не подав, отже не заперечує проти позовних вимог.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків підлягає стягненню страхове відшкодування та кошти за послуги експерта в розмірі 84 000,95 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 2102,00 грн. згідно платіжного доручення №9799869 від 15.09.2020 року (а.с.1).

Керуючись ст. 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 2, 12, 13, 19, 76-82, 128, 133, 141, 223, 258, 259, 263, 265, 273, 280-289, 354-356 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (Код , місцезнаходження: 02154, м. Київ, вул. Русанівський бульвар, 8) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - відсутній, місце проживання: АДРЕСА_1 ), про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 84 000,95 грн. (вісімдесят чотири тисячі гривень 95 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в розмірі 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 16.03.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко