Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1253/21 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 36 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/1253/21 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» до ОСОБА_1 про стягнення збитків

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Татуйка Є.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» (далі - оператор ГРМ або Житомиргаз) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків на суму 13 732,87 грн. Позов обґрунтовувало тим, що 28 листопада 2020 року до нього від відповідача надійшов телефонний дзвінок із повідомленням про пошкодження газопроводу внаслідок проведення земельних робіт. Того ж дня на місце події прибули його працівники аварійно-диспетчерської служби, які ліквідували аварійну ситуацію та відновили газопостачання. Час тривалості витоку газу складає 42 хвилини від отримання дзвінка до моменту ліквідації витоку. Наслідки проведених робіт оформлених актом від 28 листопада 2020 року про пошкодження газопроводу, у якому зазначені відомості про особу, відповідальну за пошкодження газопроводу, діаметр газопроводу, тиск газу та площа (діаметр) пошкодження. Внаслідок аварії з вини відповідача відбувся виток природного газу в об`ємі 1 545,816 кубічних метрів. Добровільно заподіяні збитки відповідач не відшкодовує, а тому з останньої належить до стягнення вищевказана сума.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз" збитки, спричинені пошкодженням газопроводу, в сумі 13 732 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що позивач не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою в с.Черемошне Житомирського району Житомирської області, а тому висновок суду про правомірність претензій про стягнення збитків необґрунтований. Жодного документу, який підтверджував би, що пошкоджена труба перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації позивачем не надано. Позивач не дотримався вимог Кодексу ГРМ, оскільки відомостей про наявність охоронної зони за адресою її проживання до суду не надано, а тому суд зробив безпідставний висновок про наявність охоронної зони та її обов`язок проведення робіт за адресою: АДРЕСА_1 виключно за правилами Кодексу ГРМ. На думку скаржника, суд безпідставно прийняв необґрунтоване твердження позивача про її пряму вину в пошкодженні газопроводу, оскільки не доведено причинно-наслідкового зв`язку між її діями та пошкодженням газопроводу. Матеріали справи не містять пояснень осіб, які виїхали за адресою та здійснили усунення пошкодженого газопроводу, а також відомості про особу, що проводила земельні роботи, відсутні докази її вини. Крім того, позивачем не доведено та не долучено до матеріалів справи доказів про притягнення її до адміністративної відповідальності за пошкодження газопроводу. Зазначає, що судом при розгляді справи встановлено лише факт пошкодження газопроводу, але не отримано жодного доказу про вчинення нею цивільного правопорушення. Також посилається на те, що акт №РГК80014329 доводить лише факт купівлі-продажу природного газу між позивачем та третьою особою, при цьому ним не підтверджується факт наступного продажу цього ж газу, а тому не має значення для справи. Розрахунок заподіяної шкоди, виконаний позивачем, містить необґрунтований показник площі прориву, оскільки документ, який би фіксував площу прориву газової труби, суду не надано. З наданих позивачем документів слідує, що вона має здійснити відшкодування пориву газопроводу, хоча позивач стверджує, що мало місце пошкодження газової труби. Порив (розрив стінки труби) може відбутися внаслідок корозії, впливу тиску, температури тощо і може не залежати від дій осіб, але виявитися лише під час проведення земляних робіт. Зафіксована лише подія, а вина особи в цій події не доведена. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок поведінки із заподіяною шкодою. При цьому, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Надати свої пояснення, подати відзив на позовну заяву або клопотання про розгляд справи з викликом сторін вона не могла не з власної вини, оскільки суд вирішив справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Кореспонденція від суду з невідомих для неї причин повернута без вручення. Про розгляд справи та постановлене судом рішення вона дізналася випадково після відкриття виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судове засідання відповідач не з`явилася. Клопотань до суду про відкладення розгляду справи не спрямовувала. Неявка відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (зі змісту частини другої ст.372 ЦПК України). Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив. Пояснив, що відповідно до п.9 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ фізична особа для отримання погодження оператора ГРМ на проведення земляних робіт в охоронній зоні повинна подати оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності - інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження. Відповідачем у охоронній зоні проводилися земельні роботи з водовідведення без узгодження із ним проекту плану їх проведення, а також заяви (листа) на отримання погодження. Також матеріали справи підтверджують наявність складу цивільного порушення. Належність особи, відповідальної за заподіянні збитки, підтверджується аудіозаписом розмови про виклик та підписом відповідача (власника) у акті від 28 листопада 2020 року про пошкодження газопроводу (суб`єкт). Непрямий умисел полягав у халатному відношенні до проведення земляних робіт, оскільки відповідач не бажала настання пошкодження газопроводу, але могла припустити такі наслідки (суб`єктивна сторона). Об`єкт - газопровід. Об`єктивна сторона полягає у порушенні порядку проведення земляних робіт у охоронній зоні, а саме, здійснення земляних робіт у охоронній зоні без наявності проекту плану робіт та за відсутності погодження таких робіт в порядку, визначеному законом, та наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками, тобто пошкодженням газопроводу, що призвело до витоку природного газу, який є товаром та має грошове вираження та належить позивачу. Окрім того, у акті від 28 листопада 2020 року відповідач своїм підписом визнала свою вину, оскільки у графі «особа, відповідальна за пошкодження ГРМ» зазначені персональні дані ОСОБА_1 . Запис розмови відповідача з працівниками аварійно-диспетчерської служби є беззаперечним доказом пошкодження відповідачем газопроводу за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що відповідно до акту про пошкодження газопроводу 28 листопада 2020 року о 10 годині 48 хв. надійшла заява від власника ОСОБА_1 про пошкодження газопроводу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

При обстеженні виявлено, що при проведенні земляних робіт лопатою було пошкоджено на весь діаметр вуличний газопровід діаметром 50. Вказаний тиск газу, а також те, що пережим встановлено об 11 годині 30 хв.

Окрім того, у акті визначено, що відповідальною за пошкодження газопроводу є ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Також у акті міститься підпис власника ОСОБА_1 без будь-яких заперечень або застережень.

Частиною 1, п.3 частини другої ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальною підставою цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування шкоди, є вчинення винною особою цивільного правопорушення, до складу якого включаються: протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи; настання шкоди; причинний зв`язок між поведінкою та шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення дає правові підстави для відповідальності. При цьому відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга ст. 1166 ЦК України).

Отже, у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до Кодексу газорозподільчих систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, оператор газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

У розумінні Кодексу газорозподільчих систем, охоронна зона об`єктів газорозподільної системи це територія, обмежена умовними лініями, уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільних газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» є оператором газорозподільчої системи.

Водночас, відповідно до змісту п.9 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільчих систем, фізичні особи для отримання погодження оператора ГРМ на проведення земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що у постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року №847, із змінами та доповненнями, позивачу видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах, зокрема, сіл Адрушки, Березівка, Високе Вишневичі, Вільшанка, Волиця, Глибочиця, Курне, Оліївка, Потіївка, Станишівка, Тетерівка Житомирського району Житомирської області та позивач не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу газорозподільчою системою в с. Черемошне Житомирського району Житомирської області спростовуються тим, що відбулася децентралізація органів місцевого самоврядування та село Черемошне Житомирського району Житомирської області увійшло до складу Березівської сільської територіальної громади, а село Березівка Житомирського району Житомирської області зазначено у переліку вищевказаної постанови.

Окрім того, відповідно до положень пунктів 1,2, та 3 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільчих систем, оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається регулятором. Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Основними функціями оператора ГРМ, зокрема, є: 1) забезпечення розподілу (переміщення) природного газу від місць його надходження в ГРМ з ГТС та з інших джерел (від ГДП та ВБГ, підключених до ГРМ, та від суміжних ГРМ) до споживачів природного газу з урахуванням його якісних і фізико-хімічних характеристик та потреб цих споживачів; 2) забезпечення оперативно-диспетчерського управління ГРМ та планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт на об`єктах ГРМ з урахуванням вимог охорони праці та техніки безпеки; 3) забезпечення максимальної економічності, оптимальних режимів та надійності роботи ГРМ, розробка оптимальних технологічних режимів роботи ГРМ для безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів тощо.

За таких обставин, до функцій позивача належить не лише розподіл природного газу на ліцензованих об`єктах, а й забезпечення на цих територіях оперативно-диспетчерського управління та проведення аварійно-відновлювальних робіт, безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів, а тому аргументи відповідача з приводу непорушення прав позивача не грунтуються на положеннях чинного законодавства.

Також позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність шкоди (виток природного газу в об`ємі 1 545,816 кубічних метрів), протиправність (незаконність) поведінки ОСОБА_1 як заподіювача шкоди (яка діяла не у спосіб, передбачений п.9 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільчих систем) та виток природного газу стався внаслідок неправомірної поведінки відповідача.

У свою чергу відповідач не довела належними чи допустимими доказами, що в її діях відсутня вина у заподіянні шкоди та без втручання мав місце порив стінки трубопроводу через корозію тощо. Аргументи апеляційної скарги з цього приводу грунтуються на припущеннях.

За доведеності загальних підстав цивільно-правової відповідальності посилання скаржника на непритягнення її до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення від відшкодування збитків.

Збитками, у даному випадку, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (частини друга ст.22 ЦК України). Внаслідок пошкодження газопроводу відбувся виток у атмосферу природного газу, який є для позивача товаром, що має вартість.

Розрахунок об`єму витоку природного газу виконано згідно з розділом ХІ глави 4 Кодексу газорозподільчих систем та, як зазначалося вище, становить 1 545,816 кубічних метрів (а.с.12).

Позивач придбав природний газ в листопаді 2020 року за вартістю 7,40325 грн. за 1 куб.м (без ПДВ), що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2020 року №РГК80014329 (а.с.14).

Розмір завданих збитків становить 13 732,87 грн. з ПДВ (1 545,816 (об`єм) *7,40325 (ціна) = 11 444,06 грн; 11 444,06 + 2 288,81 (20% ПДВ)).

Розмір завданих збитків контррозрахунком не спростований, а посилання в апеляційній скарзі на те, що акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2020 року №РГК800014329 не є належним доказом не узгоджуються із положеннями ст.1192 ЦК України, яка унормовує способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, та передбачає, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Решта доводів апеляційної скарги також не спростовує висновків суду першої інстанції та додаткового правового обґрунтування не потребує.

Разом із тим, у частині четвертій ст.1193 ЦК України визначено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Відповідач отримує пенсію за віком, щомісячний розмір якої не перевищував станом на липень 2021 року 2 200 грн (а.с.47).

Приймаючи до уваги майнове становище відповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає, що сума 13 732,87 грн. для неї є занадто великою, а тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості, слід зменшити розмір відшкодування шкоди до 5 000 грн.

Отже, апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.376 ЦПК України, зменшуючи розмір збитків, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», з 13 732,87 грн. до 5 000 грн. та суму судового збору з 2 270 грн. до 826,51 грн. пропорційно до задоволеного на 36,41% позову згідно зі ст.141 ЦПК України (2 270 * 36,41%).

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2021 року змінити, зменшивши розмір збитків, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», з 13 732 грн. 87 коп. до 5 000 грн. та суму судового збору з 2 270 грн. до 826 грн. 51 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: