Справа № 490/6976/20
н/п 2/490/2201/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна товарна біржа «Миколаївська Нерухомість 2000», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна товарна біржа «Миколаївська Нерухомість 2000», в якій позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованого 04.03.2003 року Універсальною Товарною біржею «Миколаївська Нерухомість 2000» реєстраційний № 12, укладений між ОСОБА_3 , з одного боку і ОСОБА_2 з іншого боку дійсним.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 04.03.2003 року її мати ОСОБА_3 придбала на ім`я позивачки ОСОБА_4 у ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 . Між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 12 на Універсальній товарній біржі «Миколаївська нерухомість 2000».

Сторони повністю виконали умови договору та претензій один до одного не мали. Крім того, на ім`я позивача КП ММБТІ було виготовлено технічний паспорт.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 04.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі за вищезазначеним позовом.

На підставі розпорядження кервіника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 28.12.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 30.12.2020 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаним позовом.

В судове засідання сторони не з`явилися, своїх представників не направили, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

11.03.2021 року від позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

03.11.2020 року, 23.02.2021 року та 10.03.2021 року від відповідачки на адресу суду надходили заяви, в яких вона визнає позов, проти його задоволення не заперечує та просить справу розглядати без її участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

04.03.2003 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_5 , в інтересах якої діяла її мати ОСОБА_3 , придбала житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 31,9 кв.м., в тому числі житловою площею 23,0 кв.м., що підтверджується копією Договору купівлі-продажу № 12, складеному та зареєстрованому 04.03.2003 року на Універсальній Товарній Біржі «Миколаївська Нерухомість 2000».

Зазначений житловий будинок належав ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу № 27 від УТБ Універсальній Товарній Біржі «Миколаївська Нерухомість 2000».

Після реєстрації шлюбу, 29.07.2011 року ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 29.07.2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління.

Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 також було видано на ім`я ОСОБА_1 .

Так, пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 04.03.2003 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Стосовно визнання відповідачкою позову, то відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання відповідачкою даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідачка визнала позов.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна товарна біржа «Миколаївська Нерухомість 2000», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 12 житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 04 березня 2003 року між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ), в інтересах якої діяла її мати ОСОБА_3 , та зареєстрований 04 березня 2003 року на Універсальній товарній біржі «Миколаївська Нерухомість 2000».

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін