Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3478/20 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 10 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Павицької Т.М, Талько О.Б.

розглянувши у місті Житомирі в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 278/3478/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна та визнання права власності на нього

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Хоменко Сергій Олександрович на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року, яка постановлена суддею Грубіяном Є.О. в м.Житомирі

в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя.

30 грудня 2020 року ухвалою судді заява ОСОБА_1 була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків та в подальшому ухвалою від 11 січня 2021 року - визнана судом неподаною та повернута позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посилання судуна необхідність сплати судовий збір за вимогу про визнання майна спільною сумісною власністю в розмірі 840,80 грн, як за самостійну немайнову вимогу є безпідставним, оскільки, згідно з п. 2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у заявах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна. Враховуючи характер спору, розмір ставки судового збору за звернення до суду з даною позовною заявою майнового характеру (визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину майна) становить 1 відсоток від ціни позову, тобто 6873,90 грн, виходячи із вартості майна в розмірі 687390 грн, яка була визначена судовим експертом ОСОБА_3 у інформаційній довідці № 429/09.20 від 21.09.2020. Вказана сума судового збору була сплачена позивачем при подачі позову, а тому підстав для повернення позовної зави у суду першої інстанції не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах передбачених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою судді Житомирськогорайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків (а.с.14).

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не повністю сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі. Так ОСОБА_1 заявлено дві вимоги, одна з яких немайнового характеру (визнання спільною сумісною власністю спірного майна) та одна майнового характеру (визнання права власності на Ѕ частину спірного майна). Позивачем сплачено судовий збір лише за вимогу майнового характеру в розмірі 6873,90 грн, відтак останньому необхідно доплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 840,80 грн.

Копію зазначеної ухвали 30.12.2020 року надіслано заявнику рекомендованим листом та вручено 31.12.2020 року (а.с.15,16).

Повертаючи на підставі ухвали суду від 11 січня 2021 року позовну заяву, суд виходив з того, що у визначений судом строк зазначені в ухвалі суду від 30.12.2020 року недоліки усунуті не були.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 та 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як видно із матеріалів справи, вважаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суддя виходив з того, що позивачами не були усунуті недоліки у встановлений судом строк, зокрема, не сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до абз. 2 пп.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, застосовується ставка судового збору, яка становить один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду із даною заявою позивач просив визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок і земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати право власності на Ѕ частину даного майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна у позовах про визнання права власності на майно визначається виходячи із вартості майна, тобто як із спору майнового характеру.

Повертаючи позовну заяву через невиконання вимог ухвали, суддя не звернув увагу, що з урахуванням характеру спору, позивачем заявлена лише одна вимога майнового характеру і розмір ставки судового збору за звернення до суду з даною позовною заявою про поділ майна подружжя (визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину майна) становить 1 відсоток від ціни позову, тобто 6873,90 грн, виходячи із вартості майна в розмірі 687390 грн, яка була визначена судовим експертом ОСОБА_3 у інформаційній довідці № 429/09.20 від 21.09.2020. Вказана сума судового збору була сплачена позивачем при подачі позову, що підтверджується квитанцією № 138 від 22.09.2020 року та заявою на переказ готівки № 42 від 03.08.2020 року.

За таких обставин, суддею безпідставно було залишено заяву без руху та в зв`язку з невиконаної останньої, визнано неподаною та повернуто заявнику.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Хоменко Сергій Олександрович - задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді