Номер провадження: 22-ц/813/2479/21
Номер справи місцевого суду: 521/2001/20
Головуючий у першій інстанції Лічман Л. Г.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.03.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/2001/20

Провадження номер: 22-ц/813/2479/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

розглянув з власної ініціативи питання про направлення судового доручення під час розгляду цивільної справи за клопотанням Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019 про стягнення за рахунок майна з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» заборгованості зі сплати митних платежів, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року,

встановив:

10.02.2020 р. до Малиновського районного суду м. Одеси з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09.09.2019 р. у справі № 12-12/2019 про стягнення за рахунок майна з ТОВ «АДК-ТРАНС» заборгованості зі сплати митних платежів у розмірі 265891,21 рублів. Стягувані суми просили переводити на рахунки, вказані у клопотанні (а. с. 1 9).

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року задоволено клопотання Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019 про стягнення за рахунок майна з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» заборгованості зі сплати митних платежів.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019, яким стягнуто за рахунок майна з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» (Україна, м. Одеса, вул. Михайлівська, 25, ) на користь Брестської митниці 93 493,39 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 97 8875,80 грн. ввізне мито, - 11 4212,52 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 119 5805,08 грн. податок на додану вартість, - 16 266,54 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 17 0310,67 грн. пеня по ввізному миту, - 41 918,76 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 438 889,42 грн. пеня по податку на додану вартість, а всього 265 891,21 рублів, що в гривневому еквіваленті складає - 2 783 880,97 грн..

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення суду набрало законної сили 01.10.2019р. і підлягає виконанню. Посада заступника начальника державного органу дозволяє підписувати організаційно-розпорядчі документи. Відповідно до довідки, наданої суддею економічного суду Брестської області Республіки Білорусь, ТОВ «ДК-ТРАНС» було своєчасно і в установленому законом порядку повідомлено про час та місце розгляду справи. Обставин для відмови у наданні дозволу на примусове виконання рішення суду, що передбачені ст. 55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ст. 468 ЦПК України, судом першої інстанції не виявлено (а. с. 47 52 зворотна сторона).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням 28 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» подало апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує, що відповідно до листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси від 06.02.2020р. до Малиновського районного суду м. Одеси направлено клопотання Брестської митниці Республіки Білорусь від 25.11.2019р. №09/30330 про надання дозволу на виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09.09.2019 р..

Згідно опису вкладення до Клопотання надається, зокрема документ підтверджуючий належне інформування апелянта про розгляд справи у економічному суді Брестської області Республіки Білорусь.

Ознайомившись із документами та судовим рішенням економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09.09.2019р., виявлено, що підтвердженням належного інформування апелянта є ухвала Господарського суду Одеської області №12- 12/2019/2498/19 від 22.04.2019 р..

Відповідно до загальнодоступних даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Господарського суду Одеської області №12-12/2019/2498/19 від 22.04.2019 р. відсутня.

До клопотання про виконання рішення іноземного суду повинно бути додано документ, який засвідчує, що сторона, яка не брала участь в процесі була належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи (п. «б» ч. 2 ст. 53 Конвенції, та п. 2 ч. 2 ст. 466 ЦПК України).

Надана до клопотання довідка видана самим економічним судом Брестської області Республіки Білорусь від 01.11.2019р. містить посилання на ухвалу Господарського суду Одеської області №12-12/2019/2498/19 від 22.04.2019р. Але жодних завірених копій зазначеної ухвали надано не було. Перевірити чи дійсно було здійсненне належне сповіщення сторони неможливо.

У рішенні економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09.09.2019 р. також зазначено, що підтвердженням належного інформування апелянта є ухвала Господарського суду Одеської області №12-12/2019/2498/19 від 22.04.2019р.

Документ про виклик в суд та вручення апелянту копії позовної заяви у справі (а саме ухвала Господарського суду Одеської області №12-12/2019/2498/19 від 22.04.2019р) відсутній.

У матеріалах справи є Довідка судді про належне повідомлення апелянта щодо місця, часу судового розгляду та вручення копії позовної заяви. Конкретних даних про те, яким документом, в якому порядку, коли і на який час викликався апелянт до економічного суду Брестської області Республіки Білорусь не має. Відсутні в справі також і дані про отримання апелянтом будь-яких повідомлень. Сам апелянт категорично заперечує отримання повідомлень.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про те, що Апелянт своєчасно і в установленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи і йому була вручена копія позовної заяв:

Отже, відсутність оригіналу або засвідченої копії документа, за допомогою якого здійснювався виклик апелянта є підставою для висновку про те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відсутні належні докази того, що сторона, проти якої постановлено рішення і яка не брала участі у процесі, була в процесуальному порядку і своєчасно викликана до суду. Тому, є передбачені ч. 2 ст. 55 Конвенції, п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. У протилежному випадку може бути порушено право відповідача на справедливий суд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До клопотання не надано жодних документів, підтверджуючих повноваження начальника митниці підписувати зазначені клопотання, що також є порушенням норм діючого законодавства, так як у суду не було можливості встановити правоздатність та дієздатність Заявника.

У матеріалах справи відсутній документ, що посвідчує повноваження представника, який підписав клопотання (п. 5 ч. З ст. 466 ЦПК України) (а. с. 64 66).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року (а. с. 71 71 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 січня 2021 року цивільну справу було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 72).

05 лютого 2021 року на електрону адресу та до канцелярії Одеського апеляційного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» адвоката Чукітової Вікторії Віталіївни надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення Одеського апеляційного суду з використанням власних технічних засобів (а. с. 80 82).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.02.2021 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» адвоката Чукітової Вікторії Віталіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке призначено на 11 лютого 2021 року о 14:15 год. Задоволено (а. с. 89 89 зворотна сторона).

За ініціативою суду на обговорення колегії суддів винесено питання про доручення компетентному суду Республіки Білорусь виконати судове доручення шляхом витребування з Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь належним чином завірену копію положення про Брестську митницю та належним чином завірений документ щодо службових повноважень начальника Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь.

Враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути питання про доручення компетентному суду Республіки Білорусь виконати судове доручення за відсутності її учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок надання правової допомоги у цивільних справах між Україною та Республікою Білорусь регламентує Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікована Законом України №240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, набула чинності для України 14 квітня 1995 року.

Відповідно до частини третьої статті 499 ЦПК України, судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Конвенції запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Згідно зі ст. 17 Конвенції, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних сторін або російською мовою.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р. № 1092/5/54(далі - Інструкція), визначено, що у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Відповідно до вимог п. 8.2. зазначеної Інструкції особливості виконання Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї 1997 року, у відносинах з Республікою Білорусь, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Російською Федерацією та Республікою Молдова статті Конвенції 1993 року, змінені Протоколом до неї 1997 року, застосовуються у редакції цього протоколу .

В п. 8.4. даного розділу зазначено, що з урахуванням статті 17 Конвенції 1993 року в редакції Протоколу 1997 року доручення чи документи за результатами виконання доручень складаються російською мовою. У разі, якщо зазначені документи складені українською мовою, до них додаються засвідчені переклади російською мовою.

Оскільки в матеріалах справи відсутній документ, що посвідчує повноваження начальника Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь, який підписав Клопотання, у зв`язку з необхідністю перевірки доводів апеляційної скарги, у апеляційного суду виникла необхідність перевірки повноважень посадової особи, яка підписала клопотання.

На підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року, враховуючи участь у справі іноземного елемента, виходячи з того, що факти, які можуть бути повідомлені стороною по справі, мають істотне значення для об`єктивного розгляду даної справи, колегія суддів вважає за необхідне звернутися до компетентного суду Республіки Білорусь, через установи Міністерства юстиції України, з судовим дорученням витребувати з Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь (224028, Республіка Білорусь, м. Брест, вул. Гаврилова, 45) належним чином завірену копію положення про Брестську митницю та належним чином завірений документ щодо службових повноважень начальника Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь.

КеруючисьКонвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року, ст. ст. 474, 476 478, 498 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Доручити компетентному суду Республіки Білорусь виконати судове доручення шляхом витребування з Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь (224028, Республіка Білорусь, м. Брест, вул. Гаврилова, 45) належним чином завірену копію положення про Брестську митницю та належним чином завірений документ щодо службових повноважень начальника Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь.

Отримані в ході виконання судового доручення докази направити на адресу Одеського апеляційного суду (Україна, 65080, м. Одеса. Вул. Івана та Юрія Лип 24А).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе