Справа №293/283/21
Провадження № 2/293/506/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18 березня 2021 рокусмт.Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Лось Л.В.

з участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

представника позивача: Шмат Р.П., ордер №1008798 від 02.03.2021 (у с/з від 02.03.2021)

розглянувши у відкритому судовому засідання в смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення 15500,00 грн заборгованості за договором позики

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 15500,00 грн.

Ухвалою від 08.02.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначив на 02.03.2021 об 10:00 год.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, від 02.03.2021 суд постановив відкласти розгляд справи по суті на 18.03.2021 та здійснити виклик відповідача через офіційний веб-портал судової влади України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору позики у формі розписки від 01.12.2020 в частині невиконання відповідачем зобов`язань за договором позики щодо повернення отриманих під розписку грошових коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов укладеного договору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 від 01.12.2020, відповідачу надано позику під розписку у розмірі 15500,00грн. Однак відповідач у порушення узятих на себе зобов"язань у термін до 07.12.2020 позику не повернула.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов"язань у відповідача станом на момент звернення до суду утворилась заборгованість у розмірі 15500,00грн.

Представник позивача в судовому засіданні від 02.03.2021 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві.

У судове засідання від 18.03.2021 позивач не з"явився. Натомість 18.03.2021 представник позивача подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась своєчасно та належним чином, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 36,39).

Відповідач у порядку встановленому ст. 178 ЦПК України письмового відзиву не подала.

За приписами ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Водночас, враховуючи, що відповідач також додатково та завчасно повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.35) у відповідності до ч. 11 ст.128 ЦПК України, відтак, відповідно до вказаної норми, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 211,280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 18.03.2021 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частину заочного рішення суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.12.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 15500,00 грн і зобов`язалась їх повернути до 07.12.2020, що підтверджуються розпискою, власноручно підписаною відповідачем (а.с.4).

Оскільки відповідач у строк встановлений у розписці не виконалала свої зобов"язання з повернення позивачу коштів у розмірі 15500,00грн, відповідач за захистом свого порушеного права звернувся до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням відповідачем розписки про отримання грошових коштів від 01.12.2020, яка за своєю правовою природою складає договір позики.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання грошових коштів відповідачем та відповідно факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного повернення коштів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Судом встановлено факт належного виконання зобов`язань з боку позивача щодо передачі відповідачу коштів у розмірі 15500,00 грн, що підтверджується розпискою від 01.12.2020, яка міститься в матеріалах справи.

Отже, позивачем дотримано вимоги договору позики в частині виконання його зобов`язань щодо передачі коштів.

Факт виконання позивачем свого зобов`язання щодо передачі коштів відповідачу вказує на необхідність виконання відповідачем обов`язку щодо повернененя таких коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом сторони у розписці від 01.12.2020 визначили строк повернення позичальником (відповідачем) коштів, а саме до 07.12.2020.

Таким чином, повернути позивачу кошти отримані за договором позики від 01.12.2020, оформленого письмовою розпискою, відповідач зобов"язана була до 07.12.2020 .

Відповідно до статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

За вказаних обставин, з огляду на приписи ст. 545 ЦК України та факт знаходження оригіналу боргової розписки у кредитора (позивача) суд дійшов висновку, що станом на момент вирішення спору у суді боргове зобов`язання відповідачем з повернення отриманих від позивача коштів не виконане.

Доказів погашення заборгованості перед позивачем у заявленій сумі матеріали справи не містять.

За нормами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 15500,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач позов за підставами та предметом не оспорив. Своїм процесуальним правом на участь у судовому засідання не скористався.

Суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на загальну суму 15500,00грн.

Розподіл судових витрат

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача. Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

- 15500,00 грн заборгованості за договором позики

- 908,00 грн судового збору

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення буде складено: 19.03.2021

Суддя: Л.В. Лось