Головуючий суду 1 інстанції - Озеров В.О.
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 431/3912/14-ц
Провадження № 22-ц/810/34/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Гаврилюк В.К., Луганська В.М.

за участю секретаря судового засідання Семенової М.О.

розглянувши клопотання Носової Юлії Миколаївни представника ОСОБА_1 та клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» Лобань Дмитра Миколайовича про витребування доказів

у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк»

на заочне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 30 грудня 2014 року

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» в особі Старобільського відділення № 1 ПАТ «Укркомунбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 30 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» в особі Старобільського відділення № 1 ПАТ «Укркомунбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу - задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням ПАТ «Укркоммунбанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 06 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження, та ухвалою від 21 січня 2021 року визнано підготовку справи за апеляційною скаргою до апеляційного розгляду закінченою та призначено справу до апеляційного розгляду.

У судовому засіданні 15.03.2021 року представниками сторін заявлено клопотання про витребування доказів.

Дослідивши апеляційну скаргу та матеріали справи, суд доходить наступного.

Відповідно до ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суди розглядають справи, визначені у частині другій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, підстави звільнення від доказування є обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до вимог частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

При розгляді справи № 6-956цс16 у постанові від 29.06.2016 року Верховний Суд України зазначив, що при вирішенні позовних вимог про стягнення процентів за користування грошовим вкладом у повному обсязі, відповідно до норми ст. 1070 ЦК України, з банку підлягають стягненню проценти за процентною ставкою в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк» з 18.09.2015 року перебуває в стані припинення в результаті ліквідації.

Оцінюючи аргументи учасників справи, апеляційний суд вважає, що клопотання заявлене ОСОБА_2 представником ОСОБА_1 про витребування у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» інформації щодо встановленого АТ «Державний ощадний банк України» розміру процентної ставки, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу, що існували у період з травня по листопад 2014 року та клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» Лобань Д.М. про витребування у Національного банку України інформації щодо встановленого ПАТ «Український комунальний банк» розміру процентної ставки, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу, що існували у період з травня по листопад 2014 року необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 81, 84 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Носової Юлії Миколаївни представника ОСОБА_1 та клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» Лобань Дмитра Миколайовича про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Національного банку України (м. Київ, вул. Інститутська, 9) інформацію щодо встановленого ПАТ «Український комунальний банк» розміру процентної ставки, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу, що існували у період з травня по листопад 2014 року.

Витребувати у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г) інформацію щодо встановленого АТ «Державний ощадний банк України» розміру процентної ставки, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу, що існували у період з травня по листопад 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16.03.2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.К. Гаврилюк

В.М. Луганська