КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року

справа № 754/8148/20

провадження № 22-ц/824/2355/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Броварський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Сенюти В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Броварський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року на утримання дитини з 3000 грн до 1200 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає про те, що судом необґрунтовано відхилено клопотання про долучення квитанцій по сплаті аліментів, а також доказів на підтвердження відсутності заборгованості у відповідача по аліментах. Крім того, зазначає, що в період із жовтня 2019 року по червень 2019 року дитина проживала разом із ним, однак, позивач сплачував аліменти на користь відповідача. В апелянта наявні сумніви щодо достовірності довідки про наявність в нього заборгованості по сплаті аліментів. Також вказує про те, що на утриманні позивача перебуває його хвора матір, однак, судом дану обставину взято до уваги не було.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження зміни матеріального чи сімейного стану позивача, що дало б підстави стверджувати про необхідність зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи сторони перебували у зареєстровано шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2017 року (а.с. 9).

Сторони мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2017 року із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 01.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с.9-11).

Постановою Київського апеляційного суду від 27.09.2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року залишено без змін (а.с. 12-17).

Обґрунтовуючи поданий позов ОСОБА_1 зазначив, що визначений судом розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки з січня 2020 року фінансова спроможність позивача зазнала суттєвих змін, та через оголошений карантин, позивач вимушений припинити свою підприємницьку діяльність. Крім того, на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка через свій вік та стан здоров`я, також потребує систематичної фінансової допомоги від позивача.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до наявних в матеріалах справи довідок ОСОБА_1 зареєстрований у центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу з 02.07.2020 року (а.с.8, 115).

Однак, позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження неможливості працювати за станом здоров`я матеріали справи не містять, припинення підприємницької діяльності та перебування позивача на обліку у центрі зайнятості не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Подана копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , підтверджує наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача, однак інші докази, зокрема, пенсійне посвідчення ОСОБА_4 , електронний рецепт на прізвище хворої ОСОБА_4 , а також довідка щодо перебування на стаціонарному лікуванні, виписний епікриз, що видані ОСОБА_4 , свідчать про стан здоров`я матері позивача, проте, не підтверджують здійснення позивачем витрат на лікування чи утримання матері.

Доводи апеляційної скарги про те, що в період із жовтня 2019 року по червень 2019 року дитина проживала разом із ним, відтак є підставою для зменшення розміру аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки такі обставини мають наслідком звернення до суду з іншими вимогами за вказаний період.

Наявність чи відсутність заборгованості по сплаті аліментів не є підставою для зменшення розміру аліментів, розв`язання спору щодо незгоди із вказаною заборгованістю може бути предметом окремого судового розгляду.

Подані позивачем квитанції свідчать про сплату аліментів на користь ОСОБА_2 та виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, однак не є підставою для задоволення позову про зменшення розміру аліментів.

Посилання апелянта на використання ОСОБА_5 коштів, сплачених позивачем на утримання дитини, не за призначенням матеріалами справи не підтверджено.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 08 жовтня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді