БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/157/21
Провадження № 2/730/127/2021
У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

"19" березня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Данько О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Граб С.О.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Товстоп`ятої Г.І., Редевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити його на роботі на посаді водія автотранспортних засобів пожежно-сторожової охорони с. Хороше Озеро Крутіваської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області та стягнути з відповідача на його користь 5464,88 заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що розпорядженням Крутівської сільської ради Ніжинського району від 26.01.2021 року №11-к його звільнено з посади водія автотранспортних засобів пожежно-сторожової охорони, у зв`язку з реорганізацією Хорошеозерської сільської ради шляхом об`єднання у Крутівську сільську раду. Він звернувся до останньої із заявою про переведення його на ту саму посаду до Крутівської сільської ради, проте йому було відмовлено у зв`язку зі скороченням даної посади. Зазначає, що після реорганізації Хорошеозерської сільської ради, підрозділ пожежно-сторожової охорони не зазнав змін. Згідно штатного розпису як до його звільнення так і після у підрозділі наявні три посади, на його місце був прийнятий інший працівник, таким чином вважає, що відбулося фіктивне скорочення. Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2021 року по 26.02.2021 року в розмірі 5464,88 грн.

17 березня 2021 року до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, оскільки з позову вбачається, що позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, що в свою чергу є вимогою майнового характеру за яку підлягає сплаті судовий збір.

Позивач та його представник поклали вирішення даного клопотання на розсуд суду, представники відповідача клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Виходячи зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 ставить вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП України.

За змістом приписів статей 94, 116. 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 908 грн.

Матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору у вказаному розмірі, а отже, вона подана з порушенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,187 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_3 про необхідність виправити вищевказані недоліки позовної заяви в п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали і роз`яснити, що в протилежному випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута назад.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Борзнянського районного суду О.В. Данько