Провадження №2/523/746/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" березня 2021 р.
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Кисельова В.К.
при секретарі Дзюба Г.І.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням суду від 18.02.2021р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду було задоволено частково.

Стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України

на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

моральну шкоду у розмірі 1 279 354 гривень 83 копійки,

витрати пов`язані з проведенням судової психіатричної експертизи у розмірі 8478 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси про відшкодування матеріальної шкоди, а саме:

- вартості котлу електричного парового ПЕК-430335, сепаратору паронагрівача електричного СППЕ-120 і гідрофону в розмірі 98 350 гривень;

- вартості бітумної установки ДС-134М в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень;

- вартості пальника рідко паливної М2-22-2-Т в розмірі 36 289 (тридцять шість тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень;

- витрат на оплату поштових відправлень в розмірі 2 025 (дві тисячі двадцять п`ять) гривень;

- витрат на оплату по копіюванню та скануванню документів у розмірі 295 (двісті дев`яносто п`яти) гривень;

- витрат на оплату проїзних документів до Києва і повернення в Одесу у розмірі 3 140 (три тисячі сто сорок) гривень;

- вартості оплати наданих послуг, оплачених в касу ТОВ «Ника-Консалт» за залучення фахівця для проведення експертних досліджувань в процесі досудового розслідування у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень;

- збитків, щодо повернення боргів

- громадянину ОСОБА_2 - 22 500 доларів США, що становить 639 900 (шістсот тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень,

- громадянину ОСОБА_3 - 23 500 доларів США, що становить 668 340 (шістсот шістдесят вісім тисяч триста п`ятдесят) гривень;

- громадянину ОСОБА_4 - 16 500 доларів США, що становить 469 260 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч двісті шість) гривень.

- залишено без задоволення у повному обсязі.

Однак з матеріалів справи вбачається, що 29.01.2018р. ОСОБА_1 звернувся з додатковими позовними вимогами в яких просив стягнути з Державного бюджету України матеріальну шкоду в недотриманні прибутку (упущеної вигоди) в результаті порушення цивільних прав, а саме позбавлення позивача права і можливості займатися законною підприємницькою діяльністю органами досудового слідства, прокуратурою в розмірі 2 800 000 (два мільйона вісімсот тисяч) гривен.

В обґрунтування вищевказаних позовних вимог позивач посилався на наступні обставини.

Так позивач 02 грудня 2009 року зареєстрував Товариство з обмеженою відповідальністю Завод технічних олив «ОЙЛБАЗ». Метою реєстрації підприємства було здійснення підприємницької діяльності по виготовленню базових мастил. В зв`язку з чим, позивач вирішив придбати 8-м залізничних цистерн різного об`єму, від 40 до 60 тонн. Окрім того, він придбав і доставив на приватний завод TOB «Таврія-Південь», паровий електричний котел для більш ефективної переробці сировини (глибини переробки), вартістю біля 30 тисяч доларів США, насосу високого тиску - бітумної установки для перекачування тяжких, щільних по своїй питомій вазі і в`язких продуктів нафтопереробки, виробництва Польщі, вартістю більш 20 тисяч доларів США, та горілок. У матеріалах кримінального провадження №002230 існують процесуальні документа - протоколи допитів керівництва TOB м. Миколаєва «Таврія-південь», та протоколи огляду обладнання, доставлених на приватний нафтопереробний завод вказаного підприємства, які засвідчують про вищевказане і спорудженням позивачем на території заводу резервуарного комплексу для майбутньої співпраці для виробництва базових олив.

За допомогою фахівців Львівського науково нафтомасло заводу розроблені режими переробки сировини на вакуумній і атмосферної колонах нафтопереробного заводу TOB "Таврія-Південь".

Позивач стверджує, що у нього існували налагоджені відносини з державними і приватними підприємствами по закупівлі потрібних сортів видобувних сирої нафти в Криму і в Молдові. Малися відрегульовані стосунки з Львівським підприємством поліграфічної проекції по поставці базових мастил для виробництва поліграфічної фарби, в тому числі і кольорової. Були побудовані тісні стосунки з усіма маслозаводами України, які залишилися задоволені якістю пробних партій готової продукції і готові були платити передоплату за наступні поставки.

Але, всі позитивні наміри для створення ефективного і вкрай рентабельного підприємства для користі суспільства - сплати податкових платежів, створення робочих місць та і для достатнього рівня життя своєї родини, були зруйновані незаконними діями прокуратури і суду.

Позивач вважає, що в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури і суду по втручанню в господарську діяльність, при наявності стандартних умов без будь-яких порушень цивільних прав, недоотриманий доход від виготовлення базових мастил, з урахуванням індексу інфляції, склав суму 70 тисяч гривен в місяць, з 2010 до 2014 року складає 2 800 000 гривен.(Т.4, а.с. 23-27)

Однак рішенням суду вищевказані позовні вимоги не було вирішені по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Враховуючи викладене, суд за власної ініціативою викликав сторін в судове засідання.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі

В судове засідання представники Державної казначейської служби України, Приморського районного суду м.Одеси, Одеської обласної прокуратури не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Підстави ухваленого додаткового рішення.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

2. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд також вважає, що відсутні підстави для стягнення упущеної вигоди у розмірі 2800000 гривень, оскільки позивач лише вказує на намагання запуску виробництва, проте безпосередніх доказів здійснення підприємницької діяльності не надав.

Керуючись, ст.ст.2,5,10,12,258,259,263-265, 270 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси в частині відшкодування упущеної вигоди у розмірі 2800000 гривень

- залишити без задоволення у повному обсязі.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання копії тексту рішення.

Суддя

Складено та підписано 16.03.2021