Справа № 758/4234/19
Провадження № 2/758/4774/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 березня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Скрипник О. Г. ,

за участю секретаря судового засідання - Дукач А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 19.09.2012 року ОСОБА_1 уклала з позивачем договір № б/н та отримала кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7. Договору.

У зв`язку з неналежним виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2019 року становить 22426,01 грн., та складається з: 12204,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі прострочена; 7727,91 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 950,00 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн, а також штрафи відповідно до Умов та правил; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1044,10 грн - штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Згідно п. 3 прохальної частини заяви представник заявника не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 15.03.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

19.09.2012 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, шляхом підписання останньою Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил, відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту у строки та розмірах, визначених договором.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та належним чином.

ОСОБА_1 в порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 28.02.2019 року становить 22426,01 грн., та складається з: 12204,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі прострочена; 7727,91 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 950,00 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн, а також штрафи відповідно до Умов та правил; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1044,10 грн - штраф (процентна складова).

Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Разом з тим, суд вважає безпідставним нарахування позивачем відповідачу пені і штрафних санкцій у відповідності з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг та іншими з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд вважає, що вимоги банку щодо стягнення з особи нарахованої пені за прострочене зобов`язання (7727,91 грн), пені за несвоєчасність сплати боргу від 100 грн, а також штрафів відповідно до Умов та правил (950,00 грн), штрафу (фіксованої частини у розмірі 500,00 грн), штрафу (процентної складової у розмірі 1044,10 грн) не можуть бути задоволені у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 19 вересня 2012 року, оскільки витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

З наведених підстав суд дійшов висновку про те, що банк не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати штрафів за неналежне виконання зобов`язання.

Зокрема до таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, яка у даній постанові зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, невиконання відповідачем умов договору в частині повернення кредитних коштів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року в справі № 342/180/17.

На підставі викладено, суд, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.09.2012 року в розмірі 12204,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі прострочена.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в розмірі 1000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, ) заборгованість за кредитним договором від 19.09.2012 року № б/н у розмірі 12204,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі прострочена.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, ) судовий збір в розмірі 1000 грн. 00 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. Г. Скрипник