Справа № 456/4540/20
Провадження № 2/456/417/2021
РІШЕННЯ

іменем України

02 лютого 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря Палилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу № 456/4540/20 за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просить визнати право власності на житловий будинок «А-1» з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що включає в себе житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_4 . Єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_3 є позивач, яка фактично вступила у володіння спадковим майном, доглядала за житловим будинком, сплачувала комунальні послуги, поралася по господарству, доглядала та обробляла присадибну ділянку, тим самим фактично прийняла спадщину. Зазначене підтверджується довідко. №233 від 12.03.2020 виконкому Стрілківської сільської ради, згідно якої ОСОБА_1 , 1967 р.н. постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, 30.06.1988 ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів від 23.06.1988 за №150. Згідно даного свідоцтва житловий будинок було зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 . За житловим будинком, який належав померлій, рахується земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,15 га. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок разом з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, нотаріус відмовив видати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Олексишин І.Б. в судове засідання не з`явився однак, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити.

Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подали заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 06.03.2020 Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3 /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 08.06.21985 Стрілківською сільською радою Стрийського району вбачається, що 08.06.1985 ОСОБА_6 уклав шлюб із ОСОБА_4 та після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_7 »/а.с.8/.

Згідно довідки №233 від 12.03.2020, виданої виконавчим комітетом Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області, вбачається, що мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 та проживали разом з ОСОБА_1 /а.с.10/.

Згідно рішення виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів №252 від 26.07.1973 надано дозвіл ОСОБА_5 проводити житлове будівництво на закріпленій ним земельній ділянці площею 0,08 га в с.Стрілків /а.с.16/.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.06.1988, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 /а.с.15/.

За замовленням ОСОБА_1 , виготовлено 04.08.2020 ФОП ОСОБА_8 технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку, літня-кухня-сарай, убиральні, огорожі, огорожі, колодязя питного, воріт, хвіртки /21-24/.

Інвентаризаційна вартість станом на 04.08.2020 становить 462 813 грн. (а.с.25-27).

Із довідки № 478 від 16.06.2020, виданої виконавчим комітетом Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області, за господарством в АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,15 га /а.с.28/.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак при ухваленні рішення по даній справі слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Окрім цього, при вирішенні вказаного спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування спадкового майна має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України.

Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок, що знаходиться уАДРЕСА_1 , належав суспільній групі господарств «колгоспний двір», головою двору є ОСОБА_3 .

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №31 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 /а.с.9/. Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено запис № 14 та видано свідоцтво про смерть серії серії НОМЕР_4 /а.с. 11/.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 524 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до заповіту, посвідченого 15.11.1983 секретарем виконкому Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області Мельник Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 33 вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті розпорядилася, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла своїй доньці ОСОБА_4 /а.с.12/.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла донька ОСОБА_1 , оскільки як спадкоємець фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Разом з тим, з відповіді Стрийської державної нотаріальної контори № 574/02-14 від 02.06.2020 встановлено, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, тому необхідно звернутися до суду про визнання права власності /а.с.14/.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спірний будинок у нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нього, оформлених відповідно до чинного законодавства; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на житловий будинок «А-1» з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко