Єдиний унікальний номер: 223/540/20
Провадження номер: 2/223/17/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі представника позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Вугледарської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача Вугледарської міської ради про визнання права власності.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що є донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Бабуся позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дядько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а дідусь ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 12.01.2000 року №01865 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної власності належала двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Позивачка ОСОБА_2 зареєстрована та постійно проживала у зазначеній квартирі. Заповіт померлими родичами позивачки не складався. Ніхто з померлих, після кожного попереднього власника до нотаріуса із заявою про прийняття спадку не звертався, однак спадок прийняв, так-як були зареєстровані і мешкали в квартирі. Всі рідні ОСОБА_2 , які були рівноправними власниками зазначеної квартири померли, позивачка є єдиною спадкоємицею після їх смерті за Законом, фактично прийняла спадок, оскільки зареєстрована та проживала у зазначеній квартирі. Позивачка зверталась до нотаріусів у Мар`їнському районі та в місті Вугледар з заявами про прийняття спадку, однак їй було відмовлено в прийнятті документів у зв`язку з тим, що в свідоцтві про право власності на квартиру не оформлені долі померлих співвласників. Таким чином, спадок ОСОБА_2 прийняла, а свідоцтво про право власності отримати у нотаріальному порядку не має змоги.

Тому, позивачка просить суд визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 40,86 кв.м. в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті рідного дядька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті дідуся ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою щодо отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 54).

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Вугледарської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 52). Від відповідача на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника Вугледарської міської ради, вирішення позову залишили на розсуд суду (а.с. 53).

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 грудня 1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Вугледар Донецької області, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є: батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_8 (а.с. 5).

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 07 березня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с. 6).

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 01 грудня 1979 року та серії НОМЕР_3 від 14 квітня 1986 року батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_4 (а.с. 7, 10).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23 жовтня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Вугледар Донецької області (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 31 жовтня 2016 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у місті Вугледар Донецької області (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 23 листопада 2017 року, виданого виконкомом Павлівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Курахове Мар`їнського району Донецької області (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 01 липня 2019 року, виданого виконкомом Павлівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Павлівка Мар`їнського району Донецької області (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_8 від 12 січня 2000 року, квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 14).

Відповідно до поквартирної картки за адресою: АДРЕСА_3 , були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 (а.с. 17).

Згідно довідки №400 від 15 березня 2018 року, виданої Павлівською сільською радою, у будинку АДРЕСА_4 на момент смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , буди зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 18).

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 24 квітня 2018 року, останній відмовився від своєї частки у спадщині після померлої дружини ОСОБА_4 . Крім ОСОБА_6 спадкоємцями, передбаченими ст. 1261 ЦК України, є онука ОСОБА_2 . ОСОБА_6 було відомо, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, а також право відкликати заяву про відмову від спадщини до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини (а.с. 19).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №383/02-31 від 23 липня 2019 року Мар`їнської державної нотаріальної контори Ронжиній А.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що позивачкою не надано правовстановлюючий документ, щодо належності зазначеної квартири на праві власності спадкодавцеві (а.с. 20).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вугледарського міського нотаріального округу Донецької області Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №275/01-16 від 24 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 її матері ОСОБА_8 , та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 її бабусі ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що за Свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_8 від 12.01.2000 року у якому не визначені частки власників, і які на час їх смерті проживали та були зареєстровані у вказаній квартирі (а.с. 21).

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту частини 1 статті 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкування за правом представлення врегульовано статтею 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17.

Так, в позовній заяві позивачка як на підставу задоволення її позовних вимог зазначає, що є єдиною спадкоємицею після смерті її родичів: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка згідно наданого до суду свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_8 від 12 січня 2000 року на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Однак, ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_1 не надано до суду доказів на підставі яких суд мав би можливість визначити родинний зв`язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , як між донькою та матір`ю, оскільки згідно свідоцтва про народження позивачки матір`ю останньої є ОСОБА_8 , однак ідентифікувати, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є однією особою, яка змінила прізвище, встановити неможливо, оскільки суду не наданого відповідного доказу для встановлення даної обставини (свідоцтва про шлюб, свідоцтва про зміну імені, витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, тощо).

При цьому, внаслідок неможливості визначити родинний зв`язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , суд також позбавлений можливості встановити родинний зв`язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 матір`ю ОСОБА_7 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 батьком ОСОБА_7 , а також між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 братом ОСОБА_7 .

У зв`язку з зазначеним неможливо встановити чи є позивачка спадкоємицею за законом першої третьої, п`ятої черги після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 1261 1263, 1265 ЦК України, та/або має право на спадкування за правом представлення на підставі ст. 1266 ЦК України.

Так, у відповідності до роз`яснень Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а також з аналізу практики розгляду Верховним Судом цивільних справ про визнання права власності в порядку спадкування за законом (постанова від 08 лютого 2021 року у цивільній справі № 487/3839/17; постанова від 15 лютого 2021 року у цивільній справі № 355/1877/15-ц; постанова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 520/15951/17), вбачається, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати такі фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, а саме: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; коло спадкоємців, які мають право на отримання спадщини; коло спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини; наявність спадкового майна; перехід спадкового майна у власність спадкоємців та/або третіх осіб, тощо.

Однак, суду не надано жодного доказу на підставі якого суд мав би можливість встановити: коло осіб, які постійно проживали разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, зокрема, чи проживала ОСОБА_2 зі спадкодавцями однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що унеможливлює встановити належність останньої до четвертої черги спадкування за законом у відповідності до вимог ст. 1264 ЦК України.

З огляд на викладене, суд позбавлений можливості встановити, що позивачка дійсно є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також, що ОСОБА_2 постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України може бути визнана такою, що прийняла спадщину.

Окрім того, суду не наданого жодного доказу щодо наявності або відсутність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , наявності або відсутність відкритих Спадкових справ після смерті останніх.

Також, на підставі наявних у суду матеріалів цивільної справи неможливо встановити чи не було спірне спадкове майно квартира АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_8 , та/або ОСОБА_4 , та/або ОСОБА_5 , та/або ОСОБА_6 , успадковане іншими спадкоємцями, та чи не перебуває на час розгляду справи дане нерухоме майно у власності інших третіх осіб.

З огляду на викладене, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, розглядаючи справу не інакше як в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, зважаючи, що з наданих до суду документів та доказів неможливо встановити, що ОСОБА_2 дійсно є спадкоємицею після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також коло спадкоємців, наявність або відсутність відкритих Спадкових справ, та пересвідчись, що спірне спадкове майно не було успадковане іншими спадкоємцями та не перебуває у власності інших осіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позову, а тому не знаходить правових підстав для задоволення вимог позову ОСОБА_2 та вважає необхідним в їх задоволенні відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1222, 1261, 1266, 1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог позовної заяви ОСОБА_2 до Вугледарської міської ради про визнання права власності, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.