П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/14427/19

Провадження № 22-ц/4815/469/21

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Ковальов І.М.

Час, дата та місце постановлення ухвали суду

першої інстанції: 09 год. 38 хв.

25 листопада 2020 року в м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

стягувач: Акціонерне товариство "УкрСиббанк";

боржник: ОСОБА_1 ;

особа, дії якої оскаржуються,: державний виконавець Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській Балік Олексій Анатолійович,

за участі: не з`явилися учасники справи та їх представники,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "УкрСиббанк" адвоката Агабалаєвої Яни Валеріївни на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2020 року в цивільній справі за скаргою акціонерного товариства "УкрСиббанк", особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Балік Олексій Анатолійович; про визнання неправомірними дій державного виконавця і зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року в суд звернувся представник Акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі АТ "УкрСиббанк" або банк) зі скаргою, де просив визнати неправомірними дії державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - державний виконавець Рівненського РВ ДВС) щодо закінчення виконавчого провадження № 46802561 по боржнику ОСОБА_1 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про закінчення ВП № 46802561 від 23 березня 2015 року по боржнику ОСОБА_1 , зобов`язати державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження по боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2020 року скаргу АТ "УкрСиббанк" залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу, суд попередньої інстанції виходив із того, що зі скаргою АТ "УкрСиббанк" звернулося з порушенням десятиденного строку та ним не було подано клопотання про поновлення процесуального строку.

На судове рішення представником банку адвокатом Агабалаєвою Я.В. подано апеляційну скаргу, де вона покликалася на його незаконність і необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, покликалася на суперечність висновку суду про залишення місцевим судом скарги без розгляду через пропуск банком десятиденного строку звернення, оскільки дії державного виконавця були оскаржені на дев`ятий день після того, як банк про дізнався їх існування. Зазначала, що 08 травня 2019 року представником банку було направлено заяву до Рівненського РВ ДВС щодо надання інформації про хід виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 569/8988/14-ц, виданого 03 лютого 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області. В порядку відповіді на звернення, яку було одержано банком 28 травня 2019 року, Рівненський РВ ДВС повідомив, що виконавче провадження було закінчено 23 березня 2015 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", тобто з мотивів фактичного повного виконання рішення. Дізнавшись, що рішення суду не було виконано в повному обсязі, 05 червня 2019 року, тобто на восьмий день після отримання відповіді від виконавчої служби, представник стягувача звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до начальника Рівненського РВ ДВС та до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. 03 липня 2020 року на адресу представника AT "УкрСиббанк" було направлено Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області було надіслано відповідь № 3700/4404-0-2-19/033 від 01 липня 201 року на скаргу. Однак одержувачем відповіді була представник AT "УкрСиббанк" - Захарчук Т.Є., яка перебувала на той час у щорічній відпустці, а тому не могла отримати адресований їй поштовий конверт. Фактично ж листа отримано лише 15 липня 2019 року, про що зроблено відповідний запис в журналі реєстрації вхідної кореспонденції. Тому, враховуючи, що зі скаргою банк звернувся 24 липня 2020 року, тобто через дев`ять днів після отримання відповіді, заявник вважала, що процесуальний строк не було пропущено. При цьому, вказуючи на порушення норм процесуального права та неналежний підхід до розгляду справи, зазначала, що суд першої інстанції, не вбачаючи потреби у належному оформленні оскаржуваної ухвали повністю скопіював текст з ухвали Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/14424/19 від 27 травня 2020 року, змінивши при цьому лише номер справи та дату ухвали, навіть не замінив сторін у справі. Замість належного відповідача - ОСОБА_1 суд залишив сторону ОСОБА_2 , що очевидно свідчить про відсутність інтересу в належному розгляді справи.

З викладених міркувань просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити скаргу АТ "УкрСиббанк" на дії державного виконавця.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на апеляційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи представника стягувача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Як з`ясовано матеріалами справи, і це сторонами не заперечується та визнається, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2014 року у справі №569/8988/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі ПАТ "УкрСиббанк") до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки позов задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 січня 2008 року в розмірі 15 100,77 доларів США, що еквівалентно 177 138,98 гривень.

На примусове виконання судового рішення 03 лютого 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист.

08 травня 2019 року представником стягувача АТ "Укрсиббанк" було направлено заяву до Рівненського РВ ДВС про надання інформації про хід виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа (а.с.7).

Відповідно до листа Рівненського РВ ДВС від 20 травня 2019 року виконавче провадження ВП 46802561 про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT "Укрсиббанк" заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15 січня 2008 у розмірі 15 100,77 доларів США, що еквівалентно 177138,98 гривень, було закінчено 23 березня 2015 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент прийняття постанови), тобто у зв`язку із повним виконанням рішення суду.

05 червня 2019 року представник заявника звернувся до начальника Рівненського РВ ДВС із скаргою на дії державного виконавця у зв`язку з тим, що рішення суду виконано не в повному обсязі, адже фактично на рахунок стягувача було перераховано лише 177 138,98 гривень, тобто гривневий еквівалент від суми боргу у розмірі 15 100,77 доларів США, зазначений судом на дату прийняття рішення (а.с. 10-13).

В порядку відповіді на подану скаргу надісланим листом на адресу представника АТ "Укрсиббанк" Захарчук Т.Є. від 01 липня 2019 року №3701/4405-0-219/033 її повідомлено, що саме рішенням суду було визначено еквівалентну суму гривнях, яку необхідно було стягнути з боржників. Також доведено, що державним виконавцем були вжиті заходи для ефективного, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення у спосіб законодавством спосіб та порядку. Тому у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження № 46802561 було закінчено 23 березня 2015 року та це провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених законом. Роз`яснено, що згідно з ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження № 46802561 від 23 березня 2015 може бути оскаржена протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (а.с. 14).

Згідно з ч.3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Так, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилами пункту 1 ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Між тим, в матеріалах справи міститься копія надісланого 03 липня 2019 року поштового конверта із листом-відповіддю Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, яке вручено представнику АТ "Укрсиббанк" - Захарчук Т.Є. лише 15 липня 2019 року, про що зроблено відповідний запис в журналі вхідної кореспонденції (а.с. 165-166).

Згодом, 24 липня 2019 року (згідно зі штемпелем на поштовому конверті), ОСОБА_5 від імені банку звернулася зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця до Рівненського міського суду.

Скаргу зареєстровано в канцелярії суду 30 липня 2019 року за № 39862/19 вх., тобто в установлений законом 10-ти денний строк, що вбачається з дати на штампі конверту (а.с.60).

Тому висновок міського суду про пропуск скаржником встановленого законом 10- денного строку на подання скарги на дії державного виконавця є хибним та передчасним, оскільки звертаючись на дев`ятий день після одержання відповіді від Головного територіального управління юстиції у Рівненській області до суду з відповідною скаргою, стягувач встановлених процесуальним законодавством строків дотримався.

Поготів, виходячи із змісту оскаржуваного судового рішення, суд не з`ясував склад учасників судового провадження, а саме особи боржника, хибно зазначивши, що ним є ОСОБА_2 , тоді як боржником є ОСОБА_1 і подана скарга відноситься до дій державного виконавця, які здійснені в межах виконавчого провадження щодо нього.

Окрім того, суд зазначив, що примірник постанови надсилався стягувачу, однак матеріали справи жодних відомостей які б факт отримання банком постанови про закриття виконавчого провадження або ж надсилання такої постанови останньому не містять.

Отже, міським судом неповно з`ясовано обставин, які мають значення для справи, а його висновки не відповідають обставинам справи, що спонукає для скасування оскаржуваної ухвали.

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції").

Щодо вимоги апеляційної скарги про задоволення скарги на дії державного виконавця, то вона не може бути задоволена, оскільки скарга не розглядалась по суті судом першої інстанції, а постановлена ним ухвала в розумінні процесуального законодавства є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, після скасування якої суд апеляційної інстанції повинен направити справу для продовження розгляду.

Підставами для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи для продовження розгляду до суду, що постановив судове рішення, відповідно до ст. 379 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків