Справа № 324/1318/20
Провадження № 2/324/150/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 та в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем вони були подружжям, наразі шлюб розірвано, але вони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З часу припинення шлюбних відносин з відповідачем і по теперішній час позивач проживає разом із дітьми, які знаходяться на його утриманні, а відповідач - окремо від них. Відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання дітей, проте менше ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не щомісячно. З огляду на викладене, позивач просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня подання в суд позовної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення молодшою дитиною повноліття.

Відповідач надала до суду відзив, в якому, зокрема, зазначила, що з даним позовом вона не погоджується, оскільки добровільно сплачує дітям аліменти. Спочатку відповідач кошти перераховувала щомісяця через відділення ПАТ «Укрпошта», а в подальшому відкрила на ім`я кожної дитини банківські картки у відділенні Приватбанку. Для підтвердження своїх слів вона надала суду копії квитанцій про перерахування грошових коштів. Крім сплати аліментів відповідач купує дітям необхідні їм речі, одяг, взуття, влаштовує дозвілля та відпочинок. Також відповідач подала заяву про відрахування аліментів на кожну дитину у розмірі 1000 грн. щомісяця із заробітної плати за місцем своєї основної роботи. Також ОСОБА_3 зазначає, що позивач не надав жодного доказу, що їхні неповнолітні діти отримують всі належні умови для їх повноцінного розвитку, не надав жодної квитанції, розрахункового документу, який би підтверджував, що він витрачає грошові кошти саме на дітей. Наразі відповідач проживає разом зі своїми непрацездатними батьками, вони обидва на пенсії, розмір якої є мінімальним, прожити на неї двом літнім людям є неможливим, тому вона допомагає своїм батькам і є для них годувальником. Відповідач просила суд врахувати її матеріальне становище, а також сплату аліментів у добровільному порядку та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, але вони до суду не з`явилися і уповноважених представників не направили.

У той же час, позивач ОСОБА_1 безпосередньо в самому позові зазначив, що просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 також звернулась до суду з письмовою заявою, в якій зазначила, що позов не визнає, просила відмовити в його задоволенні через те, що вона добровільно сплачує щомісячно допомогу своїм неповнолітнім дітям, врахувати обставини, викладені у відзиві, справу розглянути без її участі та долучити до матеріалів справи копії квитанцій.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, заперечення відповідача проти позовних вимог, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , шлюб між якими розірвано рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2019 року у справі №324/734/19, є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, та серії НОМЕР_2 , виданого повторно 16 липня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховною ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума, яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату на аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із батьком - позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї №6183, виданої 18 серпня 2020 року виконавчим комітетом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області.

Згідно розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 серпня 2020 року №215 було визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , заперечуючи проти позову, не навела будь-яких обставин та доказів, які б свідчили про незаконність чи безпідставність заявленої позивачем вимоги, оскільки копії квитанцій про сплату аліментів у добровільному порядку та заява про відрахування аліментів на двох неповнолітніх дітей із заробітної плати, не можуть свідчити про те, що відповідач сплачувала аліменти у передбаченому законодавством розмірі, та про її скрутне матеріальне становище. Також це не свідчить про те, що ОСОБА_3 ніде більше не отримує доходу (робота за сумісництвом, дохід від надання майна в оренду тощо), та не є підставою для відмови у стягненні аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, а тому суд не приймає їх до уваги.

Крім того, відповідачем не надано до суду переконливих доказів того, що кошти, які вона добровільно сплачувала як аліменти на дітей, витрачалися її колишнім чоловіком не на забезпечення потреб дітей, у зв`язку з чим суд також не бере ці твердження до уваги.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є працездатною за віком, відомостей про те, що вона має незадовільний стан здоров`я до суду надано не було, вона має постійне місце роботи у ТДВ ПХЗ «Коагулянт», де працює на посаді машиніста крану (баштового).

Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначеному позивачем розмірі.

Судом також враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня подання в суд позовної заяви, тобто з 07 жовтня 2020 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення молодшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що її не позбавлено права на перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням вже сплачених нею сум на стадії виконання даного рішення, а також на здійснення контролю за цільовим використанням коштів, сплачених нею як аліментів.

Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при поданні позову до суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 180-183, 191, 198-201 СК України, ст. ст. 11, 12, 13, 19, 76-83, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, тобто з 07 жовтня 2020 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення молодшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Каретник Ю. М.