КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Довгополій А.В.

за участю представника ОСОБА_1 - Йосипова А.А. ,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Йосипова Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2021 року, постановленої під головуванням судді Дарницького районного суду міста Києва Каліушка Ф.А.,

у цивільній справі №753/14548/19 за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

встановила:

У липні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року про накладення арешту та заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

Обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 року, визнано недійсними укладені між нею та ОСОБА_1 : договір позики грошових коштів та договір іпотеки, скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на зазначену вище квартиру.

У зв`язку з викладеним, вважала, що потреба у забезпеченні позову відпала та змінились обставини, що зумовили його застосування, а тому просила скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2021 року скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року у вказаній справі.

Скасовано арешт та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Скасовано заборону на вчинення будь-яких дій будь-якими особами розпоряджатися будь-яким чином майном, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, в тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, передачі в управління, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо квартири АДРЕСА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на її необґрунтованість та порушення судом норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги тим, що суд залишив поза увагою його клопотання щодо відкладення розгляду вказаної заяви виходячи з того, що у справі № 753/15818/18 подано касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими задоволено позов та визнано договори недійсними (на підставі чого і було скасовано арешт як захід забезпечення позову у справі). Також у касаційній скарзі порушено питання щодо зупинення дії рішень які оскаржуються, з метою збереження майна і недопущення його від до остаточного вирішення вказаної справи.

На переконання скаржника потреба у забезпеченні позову триває, оскільки у випадку задоволення касаційної скарги це надасть відповідачу можливість не нести додаткові витрати на поновлення його прав і не витрачати час на повторні судові процеси. Відтак, збереження арешту забезпечить справедливий баланс прав сторін.

Окрім цього, судом не враховано положення ч.ч.1, 7 ст.158 ЦПК України, згідно яких у випадку задоволення позову заходи його забезпечення, продовжують діяти протягом 90-та днів з дня набрання рішенням законної сили.

Подаючи відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення. Вказуючи, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема. Крім того, слід наголосити, що за весь період часу здійснення розгляду справи в суді першої інстанції саме відповідач неодноразово намагався скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову, оскаржуючи її до судів апеляційної інстанції. При цьому навмисно постійно затягуючи розгляд справи, який тривав майже два роки.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Йосипов А.А. підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання суду не з`явилися, будучи при цьому належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Поважність причин неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності не з`явившихся осіб виходячи з положень передбачених ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважала, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року вжито заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, зокрема: накладено арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , накладено заборону на відчуження цього майна та заборонено вчинення будь-яких дій будь-якими особами розпоряджатися майном, вчиняти щодо нього реєстраційні дії.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 року:

визнано недійсним договір позики грошових коштів, укладений 19 грудня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

визнано недійсним договір іпотеки, укладений 19 грудня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Наталією Василівною, зареєстрований у реєстрі за №124.

скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, який визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру у вигляді обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у випадку прийняття його на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист його прав.

Водночас, відповідно до приписів ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2021 року скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року у справі.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спір вирішено, позов ОСОБА_3 задоволено, а відтак відсутні передбачені законом підстави для збереження заходів забезпечення позову, вжитих судом за заявою позивача.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив правовідносини і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахуванням судом положень ч.ч.1, 7 ст.158 ЦПК України при вирішенні питання щодо скасування заходів забезпечення, згідно яких у випадку задоволення позову заходи його забезпечення продовжують діяти протягом 90-та днів з дня набрання рішенням законної сили, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Так як скаржником, на думку колегії суддів, не було взято до уваги те, що ч. 1 ст.158 ЦПК України одночасно із зазначенням про те, що у випадку задоволення позову заходи його забезпечення продовжують діяти протягом 90-та днів з дня набрання рішенням законної сили, передбачено також можливість стороні для звернення до суду із заявою про їх скасування, що позивачем і було зроблено, а відтак дії суду по скасуванню забезпечення позову за заявою позивача у справі, яка вирішена по суті на момент звернення, відповідають приписам процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду заяви за відсутності відповідача та його представника при наявності клопотання про відкладення розгляду справи, то судом першої інстанції правомірно вказувалось на можливість розгляду питання щодо зняття арешту за відсутності зазначених вище осіб з урахуванням того, що за положеннями ст. 158 ЦПК України не передбачена обов`язкова участь сторін при розгляді клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду і доводи апеляційної скарги в частині не взяття судом першої інстанції на час розгляду питання щодо скасування заходів забезпечення звернення відповідача до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги та клопотання щодо зупинення дії оскаржуваних судових рішень.

Так як на момент подання клопотання про скасування заходів забезпечення позову, так і на момент його задоволення, інформації щодо касаційного оскарження рішення та постанови по справі № 753/15818/19 до суду надано не було.

Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду за касаційною скаргою адвоката Йосипова А.А. який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 було 03 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження. При цьому було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення дії рішення та постанови, що оскаржувались.

Лише 23 вересня 2021 року клопотання скаржника про зупинення судових рішень було задоволено та зупинено дію рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Відтак, виходячи з інформації, що містить Єдиний державний реєстр судових рішень, то на день постановлення ухвали суду - 16 липня 2021 року, касаційне провадження за касаційною скаргою відкрито не було, дію рішення суду першої інстанції та судового рішення апеляційної інстанції не зупинено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених в апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката Йосипова Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 січня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: