печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

22 березня 2021 року суддя Печерського районного суду міста Києва Підпалий В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсним кредитного договору. Разом з позовною заявою позивач звернувся із заявою про звільнення від сплати судового збору, у якій просить суд звільнити позивача від сплати судового збору, обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_1 посилається на скрутне матеріальне становище, а тому позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання даної заяви в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Так, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначає перелік підстав щодо розстрочення або відстрочення сплати судового збору, зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

За змістом вказаної норми, відстрочення, звільнення від сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

При цьому, п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України (в ред. 2005 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в ред. 2005 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім цього, ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 81 ЦПК України).

Разом з тим, у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визнано рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом , у тому числі й органів державної влади.

Так, з матеріалів заяви вбачається, що заявником в даному випадку, не надано доказів на виконання вимог п. 1, пп. б п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», які б підтверджували викладені в заяві обставини щодо скрутного матеріального становища та перебування на утриманні неповнолітньої дитини, а саме, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, в порядку передбаченому ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» - не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано суду доказів, які б підтверджували обставини на які посилається заявник, з огляду на що, суд позбавлений можливості для встановлення підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 136, 175, 185, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ.В. Підпалий