Справа№938/624/20
Провадження № 2/938/37/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2021 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Джуса Р.В.,
секретаря судового засідання Фурманюк В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»
до відповідача ОСОБА_1
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Обставини справи.
Ухвалою судді від 11.01.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 02.02.2021.
Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 02.02.2021 не з`явилася, про день час та місце судового засідання належним чином повідомлялася, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка була їй вручена ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення судової повістки. Причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала.
Наступне судове засідання було відкладено на 18.02.2021.
В судове засідання 18.02.2021 відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення судової повістки про виклик до суду, яку вона отримала 09.02.2021. Причин неявки суду не повідомила.
Оскільки в позовній заяві позивач посилається на те, що з метою отримання банківських послуг до нього звернулася ОСОБА_2 , яка підписала заяву б/н від 15.11.2005, а із відповідної заяви вбачається, що вона подана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Верховинським РВ УМВС України 28.12.1996), розгляд спарви було відкладено для надання позивачу можливсоті подати докази, які б підтверджували, що ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_1 чи про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є однією і тією ж самою особою.
В судове засідання 10.03.2021 належним чином повідомлена відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явилася. Причин неявки суду не повідомила.
Від представника позивача 10.03.2021 надійшов лист №462856-ВБ від 02.03.2021, в якому зазначено, що відповідач ставши клієнтом ПриватБанку пройшла ідентифікацію під прізвищем ОСОБА_3 . В подальшому вона змінила прізвище на ОСОБА_1 , тому до матеріалів позовної заяви долучено ксерокопію паспорту, яка була актуальна на момент подачі позовної заяви. В підтвердження даних обстави, до листа позивачем долучено копію паспорта громадянина України на прізвище ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Верховинським РВ УМВС України 28.12.1996).
Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України, законодавцем визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень статті 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Оскільки відповідач, будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки до суду і поважність цих причин суду не повідомила, відзиву на позов не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд справи №938/624/20 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ОСОБА_2 звернулася до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 15.11.2005.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання Банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом заяві.
Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом Банку про їх затвердження.
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.
При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку.
Просить, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі.
Правова позиція відповідача.
Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подала.
Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що 15.11.2005 відповідачем заповнена та підписана Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за якою відповідач висловила згоду, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 27).
Підписана відповідачем заява містить умову про базову відсоткову ставку за кредитним лімітом на момент підписання в розмірі 3% ні місяць з розрахунку 360 днів у році.
Відповідно до довідки Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н від 15.11.2005 було видано такі кредитні картки: № НОМЕР_2 16.11.2005 з терміном дії до 11/08, № НОМЕР_3 08.11.2007 з терміном дії до 11/12, НОМЕР_4 06.12.2012 з терміном дії до 08/16, НОМЕР_5 06.12.2012 з терміном дії до 12/16, НОМЕР_6 13.07.2017 з терміном дії до 06/21 (а.с.26).
За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 12.12.2005 по 29.11.2019 вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами Банку, періодично сплачуючи заборгованість за наданим кредитом (а.с.16-24).
Оцінка суду.
Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором про надання банківських послуг від 15.11.2005, отже є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст.ст. 638, 634, 1054 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
На підтвердження укладення кридитного договору позивачем до позовної заяви подано копію заяви позичальника, в якій зазначено: кредитна картка, сума кредитного ліміту, базова процентна ставка за кредитом. Заява позичальника містить підпис відповідачки та дату - 15.11.2005.
З наведеного слідує, що відповідач була проінформована про запропоновані Умови та правила банківських послуг, про сплату відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно з ст. 629 ЦПК договір є обов`язковим для виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
З матеріалів справи встановлено, що на виконання умов договору 03.03.2006 р. позивачем було надано відповідачу кредитну картку, про що свідчить довідка АТ КБ «Приватбанк». З довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 видно, що кредитний ліміт кредитної картки періодично змінювався, а саме зменшувався, та остання зміна кредитного ліміту відбулася 04.07.2019 та кредитний ліміт відповідачу зменшено до 0,00 грн.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами на власні потреби та банком, в порядку ст. 1069 ЦК України здійснювалося списання штрафів і відсотків за прострочений кредит, які не були погашені відповідачем, про що свідчить виписка банку за договором за період з 19.09.2017 по 01.07.2020, а також довідка про картки видані відповідачу відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, термін дії яких не закінчився станом на час звернення з позовом до суду.
Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 100грн. та 909,15грн заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, суд зазначає наступне.
Анкета заява від 05.11.2005 не містить даних про строк повернення кредиту (користування ним), у ній також відсутні умови договору про відповідальність сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Тарифи не надані позивачем.
При обчисленні заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 позивач посилається на те, що в редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01.03.2019 згідно до п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд».
Матеріали справи не містять доказів того, що саме надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг розуміла ОСОБА_1 та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету від 05.11.2005, а з 01.03.2019 року ознайомилася і погодилася з Умови та правила надання банківських послуг в іншій редакції. Також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Суд вважає, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування, оскільки не містять підпису відповідача.
При укладенні договору позивач не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин), про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення пені у розмірі - 100,00грн. Також, на думку суду, вимоги в частині стягнення заборгованість по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст.625 в сумі 909,15 грн не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судові витрати.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1513,44грн.
Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,
позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1986 гривень 20 копійки (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість гривень двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Рішення складено та підписано 15.03.2021.

Суддя Джус Р.В.