Справа № 455/341/21
Провадження № 2/455/487/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Мисів Н.В.,

з участю: відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - адвоката Молень Р.Б. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

17.03.2021 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.07.2006 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2006 до досягнення дитиною повноліття.

Стверджує, що у нього виникли обставини, які є підставою для зменшення розміру аліментів, а саме змінився його сімейний та матеріальний стан. Зазначає, що 12.03.2009 року він уклав шлюб із ОСОБА_4 , та в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також вказує, що у 2019 році дружина ОСОБА_4 важко захворіла, їй надали другу групу інвалідності. З 02.12.2020 року він працює дорожнім робітником, проте його заробітної плати не вистачає ні на утримання дитини від першого шлюбу, ні на утримання двох дітей від повторного шлюбу, ні на лікування дружини, а тому змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

З огляду на наведене, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.07.2006року, на користь ОСОБА_1 з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/8 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2021 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді від 16.04.2021 позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 01.07.2021 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження.

10.09.2021 представник відповідача - адвокат Молень Р.Б. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у позові в повному обсязі. В обґрунтування заперечень покликається на те, що неповнолітній син ОСОБА_3 потребує коштів, необхідних для його навчання, лікування та розвитку. Зазначає, що дитина на платній основі навчається у Коледжі Львівського університету бізнесу, вартість освітньої послуги становить 27600 гривень, обов`язок по сплаті одноособово несе мати. Також вказує на погіршення фізичного стану дитини, яка потребує реабілітаційних заходів. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_3 мав закритий перелом лівої стегнової кістки, тому неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у поліклініці по місцю проживання, був прооперований. Окрім зазначеного перелому, дитина має вроджену алергію, яка призводить до ураження дихальних шляхів та дерматитів, загострення якої відбуваються з періодичністю у два-три тижні. Під час загострення дитина починає задихатись і вивести її з такого стану можна лише медикаментозно. Усі витрати по лікуванню та реабілітації одноособово несе мати. Також вказує на погіршення матеріального стану відповідачки, яка не в змозі одноособово здійснювати достатнє матеріальне забезпечення розвитку дитини. Відповідач несе обов`язок по утриманню своєї непрацездатної матері, а саме допомагає у придбанні ліків та продуктів харчування, інших вкрай необхідних речей. Для нормального всебічного та гармонійного розвитку дитини постійно потрібні кошти і на канцелярію, оплату навчання, одяг та інше. Крім того зазначає, що відповідач самостійно оплачує рахунки за використані комунальні послуги в будинку, в якому проживає з сином та матір`ю пенсіонеркою. Відповідно ж до довідки про доходи №13 від 05.08.2021 року дохід (нарахований) відповідачці за період від 01.02.2021 по 31.07.2021 становить 36 737, грн. Отримуваний «на руки» відповідачем дохід склав близько 4000 грн на місяць - і це є єдиним джерелом для проживання. Відповідач отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на покриття зазначених витрат та нормального проживання, харчування її та дитини. А тому просить відмовити у позові у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.10.2021 постановлено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, проте подав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_1 та представник відповідачки - адвокат Молень Р.Б. (в режимі відеоконференції) в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просили залишити без змін розмір аліментів, встановлений судовим рішенням та у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Старосамбірського районного суду Львівської області у справі №2-284/2006 згідно виконавчого листа від 10.07.2006року, стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , аліменти у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2006 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2018 (а.с.15).

З матеріалів справи також встановлено, що позивач ОСОБА_2 12.03.2009 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 12.03.2009 року (а.с.18). За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.16, 17).

Крім того, із довідки, виданої Комунальним підприємством «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради №322 від 04.03.2021 відомо, що ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_4 , 1978 року народження, дочкою ОСОБА_6 , 2009 року народження, сином ОСОБА_5 , 2012 року народження, та ОСОБА_9 , 1999 року народження (а.с.6).

Згідно довідки, виданої КП «Служба муніципального управління» Дрогобицької міської ради від 01.03.2021 №81, відомо, що ОСОБА_2 працює в КП «Служба муніципального управління» Дрогобицької міської ради дорожнім робітником з 02.12.2020р. по даний час (а.с.12).

Згідно розрахункового листка за січень 2021 року КП «Служба муніципального управління» Дрогобицької міської ради ОСОБА_2 за вказаний період всього нараховано дохід у сумі 10431грн.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №325469, встановлено, що дружина позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , є інвалідом 2 групи загального захворювання (а.с.14), із виписок з медичних карток вбачається, що ОСОБА_4 хворіє з 2019 року, діагноз: Меланома шкіри спини (а.с.7-11, 30-35, 43, 51).

Разом із цим встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 проживає в с.Страшевичі Самбірського району Львівської області разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є пенсіонеркою, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї відповідачки (а.с.92).

Неповнолітній син ОСОБА_3 навчається у Коледжі Львівського університету бізнесу та права на галузі «Інформаційні технології» на денній та платній формі навчання, вартість освітньої послуги становить 27600гривень, замовником є відповідачка ОСОБА_1 , що підтверджується копією Договору №2019/1 від 01.08.2019 про навчання у Коледжі Львівського університету бізнесу та права (а.с.78).

Крім того, із копій виписок з медичних карток (а.с.79,83,84) відомо, що неповнолітній син ОСОБА_3 протягом 2019-2020р неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні з приводу закритого перелому лівої стегнової кістки.

Також із копій рахунків (квитанцій) вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 несе витрати з оплати житлово-комунальних послуг за місцем проживання (а.с.94-105).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах Дрогобицького відділу ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області у виконавчому провадженні ВП№56454630 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-284/2006, виданого 10.07.2006 Старосамбірським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , боржнику нарахована заборгованість зі сплати аліментів відповідно до вищезгаданого виконавчого документа станом на 06.09.2021 в сумі 121717,60грн.

Згідно довідки про доходи №13 від 05.08.2021 відомо, що відповідачка ОСОБА_1 працює в КЗ ЛОР «Созанський психоневрологічний інтернат» на посаді кухонного робітника, загальна сума її доходу за період з 01.02.2021 по 31.07.2021 становить 36737,50гривень (а.с.93).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

Частиною 1 статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Отже, на батьків покладається обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття, при цьому, при визначенні розміру аліментів у першу чергу слід акцентувати увагу на захисті прав дитини, забезпеченні належних умов проживання та її гармонійному розвитку.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною 5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1ст. 192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище чи стан здоров`я одержувача аліментів, виключно після ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Отже, з положень ст. 181 та ст. 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан. Обставини, на які посилався позивач це реєстрація шлюбу у 2009 році з ОСОБА_4 та наявність інших двох неповнолітніх дітей у нього на утриманні, а саме: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також хворобу дружини ОСОБА_4 та витрати на її лікування.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме позивач несе витрати на лікування своєї дружини ОСОБА_4 .

Однак, оскільки факт зміни сімейного стану позивача, а саме: створення ним нової сім`ї та народження у ній двох інших дітей, які також потребують відповідного матеріального утримання, доведено позивачем письмовими доказами, які є належними та допустимими, беручи до уваги те, що позивач має потребу у забезпеченні життєдіяльності своєї нової сім`ї, що в свою чергу, тягне за собою зміну його матеріального стану, дані обставини не існували на момент ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів, суд приходить висновку про наявність визначених законом підстав для зміни (зменшення) раніше визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що аліменти це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а відтак враховуючи матеріальні потреби обох дітей, та з врахуванням матеріального становища обох батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня становить 2618 гривень.

Позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, із врахуванням обставин встановлених судом, зважаючи на стан здоров`я та матеріальне становище дитини ( ОСОБА_3 ), враховуючи матеріальні потреби усіх дітей позивача, та з врахуванням матеріального становища обох батьків, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів із 1/4 частини до 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду не буде надмірним або таким, що порушуватиме права чи інтереси сторін та їх спільної дитини, а відтак позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області у справі №2-284/2006 згідно виконавчого листа від 10.07.2006року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - до 1/5 (однієї п`ятої) частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька с.Страшевичі Самбірського району Львівської області.

Повний текст судового рішення складено 10.01.2022 року.

Суддя А.В.Кушнір