Справа № 753/9953/20
Провадження № 2/691/199/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 01.10.2011 року вона почала проживати однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з відповідачем по справі. Шлюб мали намір укласти в майбутньому. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Зараз вони очікують другу дитину. За час спільного проживання вони з чоловіком мали взаємні права та обов`язки по відношенню один до одного та їх сина, мали спільний бюджет, вели спільний побут, купували майно для спільного користування, приймали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу. За час спільного проживання ними, за спільні кошти, був придбаний житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 , який є їх спільною власністю у рівних частинах. В даному будинку вони періодично проживають з сином. Вказаний будинок потребував ремонту, тому вони за спільні кошти виконали відповідні ремонтні роботи по упорядкуванню ванної кімнати, що склало 80 000 грн. та веранди - 33 000 грн. Також, ними за період сумісного проживання було придбано : квадроцикл, телевізор, диван, пральну машину, бойлер, бензопилу, стіл для охолодження риби, компресор, міні мийку. Всі витрати ними зроблені для задоволення сімейних потреб за рахунок їх спільної праці, адже вони з чоловіком з 01.02.2018 року до теперішнього часу працюють у ФОП ОСОБА_4 , яка є її сестрою і має власний бізнес. Починаючи з жовтня 2011 року до січня 2017 року вони з чоловіком та сином проживали у с. Валява, а потім переїхали в м. Київ, де орендують квартиру. Окрім того, в період сумісного проживання, ними, за спільні кошти, були придбані два автомобілі - PEUGEOT BOXER, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білий, рік випуску 2005 та MERCEDES-BENZ ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорний, рік випуску 2010, які відповідачем зареєстровані на себе. Наразі вони припинили проживати однією сім`єю, оскільки відношення чоловіка до неї погіршилось. Вона намагалася врегулювати питання розподілу їхнього спільного майна в добровільному порядку, проте відповідач не бажає цього. З врахуванням викладеного, вона була змушена звернутися до суду та просила: встановити юридичний факт проживання однією сім`єю її та відповідача ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 01.10.2011 року по 15.06.2020 року та визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортні засоби - автомобіль PEUGEOT BOXER, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білий, рік випуску 2005 та автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорний, рік випуску 2010.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, проте від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшов відзив на позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю, в якому він визнав позовні вимоги повністю та не заперечував щодо факту проживання однією сім`єю в період з 01.10.2011 року по 15.06.2020 року та визнання спільною сумісною власністю автомобілів PEUGEOT BOXER, реєстраційний номер НОМЕР_1 та MERCEDES-BENZ ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Справу просив розглянути без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були надані сторонами та були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що з 01.10.2011 року позивач ОСОБА_1 почала проживати однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з відповідачем по справі ОСОБА_2 . Шлюб мали намір укласти в майбутньому. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Виконавчим комітетом Валявської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Валявської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 17.06.2020 року № 218/02-44, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_2 , з липня 2011 року проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем реєстрації є АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх неповнолітній син ОСОБА_3 періодично проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання, сторонами був придбаний житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 , який є їх спільною власністю у рівних частках (по 1/2 частці кожному), що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 11.07.2019 року, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні прав та обов`язки.

З матеріалів справи, вбачається, що позивач та відповідач дійсно проживали однією сім`єю, від спільного проживання у них народився син, за час спільного проживання вони з чоловіком мали взаємні права та обов`язки по відношенню один до одного та їх сина, мали спільний бюджет, вели спільний побут, купували майно для спільного користування, приймали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позов в цій частині обґрунтований, підтверджений належним чином доказами, а тому підлягає до задоволення.

Щодо вимог позивача в частині визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортних засобів - автомобіля PEUGEOT BOXER, спеціалізованого вантажного фургона малотоннажного, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білий, рік випуску 2005 та автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорний, рік випуску 2010, суд вважає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що під час спільного проживання однією сім`єю, в період з 01.10.2011 року по 15.06.2020 року, а саме в 2017 році, відповідачем було придбано два автомобілі.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, автомобіль PEUGEOT BOXER, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,білий, рік випуску 2005 зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрованим по АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, MERCEDES-BENZ ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорний, рік випуску 2010 зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрованим по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Дана позиція закріплена законодавцем і в ч. 2 ст. 372 ЦК України.

В силу наведених вище ч. 1 ст. 70, ст. 74, СК України, п. 23 Постанови ПВС України від 21.12.2007 № 11 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», суд вважає, що вказані автомобілі є об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки були придбані сторонами за час їх спільного проживання та в інтересах сім`ї.

Тому, враховуючи визнання позову відповідачем, вимога позивача в частині визнання спільною майна сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , також, підлягає до задоволення.

На підставі вище викладеного, керуючись: ст. ст. 3, 70, 74 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України ЦК України, п. 23 Постанови ПВС України від 21.12.2007 № 11 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя»; ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 - 81, 133, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов задоволити.

Встановити факт що має юридичне значення, а саме: факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації шлюбу у період з 01.10.2011 року по 15.06.2020 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортні засоби:

- автомобіль PEUGEOT BOXER, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір білий, рік випуску 2005.

- автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір чорний, рік випуску 2010.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Суддя В. О. Черненко