МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

справа №370/1226/15-ц

"17" березня 2021 р. суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16.03.2021 року звернувся до суду з заявою про відвід судді Косенко Альони Василівни, посилаючись на те, що остаточним рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року №370/1226/15-ц присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти: 7 980 000 гривень за не виконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД Камілла від 17.12.2014 року №1491 та умов договору відступлення права вимоги; 4 192 000 гривень в якості збитків заподіяних інфляцією; 3% річних від простроченої суми, що становить 370 189.39 гривень.

Постановами Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 25.04.2018 року та від 20.08.2018 року №370/1226/15-ц рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року №370/1226/15-ц залишене без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.12.2019 року №370/1226/15-ц відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року №370/1226/15-ц з підстав начебто існування заяви від 17.12.2014 року про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог.

Постановою Верховного Суду КЦС від 18.11.2020 року №370/1226/15-ц залишено без змін ухвалу Київського апеляційного суду від 12.12.2019 року №370/1226/15-ц.

Спір у справі №370/1226/15-ц виник у зв`язку з тим, що 17.12.2014 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 40% частки статутного капіталу у ТОВ ТД Камілла () за 8 000 000 гривень на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД Камілла від 17.12.2014 року №1491. Водночас ОСОБА_2 умови договору не виконав, коштів не сплатив.

05.05.2015 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 був укладений нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД Камілла №1491 від 17.12.2014 року та про зміну первісного кредитора на нового за номером 330.

На виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року №370/1226/15-ц приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Наконечним І.М. були відкриті виконавчі провадження ВП №55989291 ВП №57575997, ВП №57576813 на підставі виконавчих листів від 01.03.2018 року №370/1226/15-ц виданих Макарівським районним судом Київської області.

Боржник ОСОБА_2 не виконав остаточне рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року №370/1226/15-ц.

Боржник ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтування своїх вимог надав новий доказ, а саме заяву від 17.12.2014 року про зарахування однорідних зустрічних вимог, як доказ того, що його зобов`язання припинені ще до ухвалення рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року №370/1226/15-ц.

За наслідком розгляду заяви суддя ОСОБА_5 у неконституційний спосіб винесла завідомо неправосудну ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2020 року №370/1226/15-ц про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2021 року №370/1226/15-ц частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_4 . Скасована ухвала Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07.10.2020 року №370/1226/15-ц. Прийнято нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Верховного Суду КЦС від 03.03.2021 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження.

Постанова Київського апеляційного суду від 01.02.2021 року є доказом того, що на стадії виконання судового рішення суддя ОСОБА_5 вже не мала широкого полю для розсуду, тобто не мала процесуальних повноважень встановлювати факти відсутності у боржника заборгованості при чинному рішенні Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року.

Постанова Київського апеляційного суду від 01.02.2021 року є підтвердженням того, що в порушення принципу верховенства права суддя Косенко А.В. вчинила переоцінку остаточного судового рішення, чим порушила принцип правової визначеності, порушила практику ЄСПЛ, позбавила його, ОСОБА_1 права на судовий захист, порушила відносно нього вимоги справедливого судового розгляду, порушила баланс між інтересами стягувача та боржника, що суперечить ч.2 ст.3, ч.1 ст.8, ч.1, 2 ст.55, п.1, 8 ч.2 ст.129 Конституції України.

У справі №370/1226/15 суддя Косенко А.В. фактично створила небезпечний прецедент, коли суди нижчих інстанцій після закінчення розгляду справи по суті, з метою звільнення боржників від цивільної відповідальності, створюють нові докази та здійснюють переоцінку остаточних судових рішень, а потім стверджують, що остаточне основне судове рішення можна не виконувати. Вважаю, що такі дії суддя ОСОБА_5 є анархією у судовій владі, що нівелює усю діяльність судової влади, дестабілізує її, знижує рівень довіри громадян до судових органів завдає шкоди правам і свободам людини, порушує існуючий правопорядок.

Протиправні дії судді Косенко А.В. створили ситуацію, за якої він, ФОП ОСОБА_1 використав всі надані державою можливості захистити своє порушене право - звернувся до суду, брав участь у судовому розгляді, отримав рішення суду на свою користь, яке набуло законної сили, однак фактичного забезпечення свого права не отримав.

Таким чином, суддя Косенко А.В. не може знову приймати участь у розгляді заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконання, оскільки при попередньому розгляді такої самої заяви, з таких самих підстав, діючи всупереч принципу верховенства права та присяги судді, не визнаючи обов`язкові до виконання судові рішення, не визнаючи основні права людини, гідність і цінність людської особи на території держави Україна, виступаючи від імені держави, зловживаючи владою якою її наділила держава, користуючись цією владою всупереч інтересам держави України та її народу, не дбаючи про забезпечення прав і свобод людини, не піклуючись про зміцнення громадянської злагоди на землі України, діючи з очевидною недбалістю, що заподіяло вкрай негативні та тяжкі наслідки правам, свободам та інтересам кредитору ФОП ОСОБА_1 постановила Іменем України виключно в інтересах боржника ОСОБА_2 завідомо неправосудну ухвалу про визнання незаконними виконавчих документів, як варварський акт, дія якої, як я вважаю, була спрямована на повалення конституційного ладу в Україні та узурпацію влади недобросовісними суддями, які зневажають і нехтують правами людини.

Постанова Київського апеляційного суду від 01.02.2021 року №370/1226/15 є підтвердженням того, що суддя Косенко А.В. є упередженою та заінтересованою у розгляді справи, діє виключно в інтересах боржника ОСОБА_2 , допомагає ОСОБА_2 ухилятися від виконання судового рішення. Порушуючи присягу судді та зловживаючи владою суддя ОСОБА_5 перешкоджає виконанню остаточному рішенню Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року №370/1226/15.

При вирішенні питання відводу слід виходити з вимог статей 36, 37 ЦПК України, якими регламентовані випадки, коли суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу.

Вимогами ч.7, 8 ст.40 ЦПК України передбачено, що вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Косенко А.В. є невмотивованим, а обставини, на які посилається заявник, як на підставу недовіри судді, є необґрунтованими, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.36, 37, 39, 40, ЦПК України,

у х в а л и в:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Косенко Альони Василівни.

Суддя