ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1133/21 Справа № 175/4317/17 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Державного реєстратора Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Криворучко Тетяни Олександрівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Наталії Валентинівни про визнання рішень, дій незаконними, недійсним правочину та скасування державної реєстрації

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання рішень, дій незаконними, недійсним правочину та скасування державної реєстрації, в якому просив суд постановити рішення, яким визнати незаконними дії державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо проведення державної реєстрації від 18.08.2017 року земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0172 в Державному земельному кадастрі, площею 0,1 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 ; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію від 18.08.2017 року земельні ділянки з кадастровим номером :01:013:0172 в Державному земельному кадастрі, площею 0,1 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати рішення від 12.10.2015 року 6-го скликання 51-ї сесії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про надання дозволу ОСОБА_2 на складання проекту відведення земельної ділянки у власність, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати рішення від 14.09.2017 року №2186-23/УП 7-го скликання 23-ї сесії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про: затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розроблений ПП «Айланд», загальною площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:013:0172, для будівництва та обслуговування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; передання у приватну власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки у власність, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:013:0172, для будівництва та обслуговування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення №37989956 від 07.11.2017 року державного реєстратора Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Криворучко Т.О. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:013:0172, для будівництва та обслуговування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:013:0172, для будівництва та обслуговування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 від 10.11.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталією Валентинівною за № 3029; визнати протиправним та скасувати рішення №38070179 від 10.11.2017 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:013:0172, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . (том 1 а.с.3-8).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Державного реєстратора Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Криворучко Т.О., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. про визнання рішень, дій незаконними, недійсним правочину та скасування державної реєстрації відмовлено. Судові витрати віднесено за рахунок держави (том 2 а.с.127-134).

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (том 2 а.с.137-141).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що вулиця « АДРЕСА_1 , розбита на 5 кварталів з проїздами, червоними лініями та інженерними мережами, по вулиці проходять мережі міськводоканалу, які були погоджені в ГоловАПУ та відомості про них внесені до кадастру та мешкають понад 20 сімей. Назва вулиці була присвоєна Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області ще 20 квітня 2011 року. В 2013 році сільською радою було прийнято рішення щодо розробки території кварталу обмеженого АДРЕСА_1 . В подальшому був замовлений детальний план частини території кварталу в АДРЕСА_2 щодо розміщення земельних ділянок під індивідуальну житлову забудову та затверджений проект розподілу території кварталу АДРЕСА_2 в 2014 році. Усього проектом було передбачено розміщення більше ніж 25 земельних ділянок в частині АДРЕСА_2 і понад 20 з них присвоєні кадастрові номери і передані у власність громадянам. Згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 27 травня 2015 року №641-31/VI був схвалений Перспективний план формування території громад Дніпропетровської області, згідно з яким до паспорту територіальної громади центр с. Новоолександрівка входять 15 населених пунктів, в тому числі і с. Дороге. В подальшому Перспективний план формування територій громад Дніпропетровської області був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2015 року №846, за графічним планом якого визначені межі адміністративно-територіальної одиниці, що входять до Новоолександрівської територіальної громади. Відомості про межі зазначеної адміністративно-територіальних одиниці розміщенні на Геопорталі «Адміністративно-територіальний устрій України».

Згідно посвідчення № НОМЕР_1 від 14 вересня 2015 року ОСОБА_2 є ветераном війни учасником бойових дій (том 1 а.с.95).

Рішенням 6-го скликання 51-ї сесії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області «Про надання дозволу ОСОБА_2 на складання проекту відведення земельної ділянки у власність» від 12 жовтня 2015 року (том 1 а.с.86), було надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту відведення земельної ділянки у власність, загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . 31 жовтня 2017 року державним кадастровим реєстратором Маренковою К.В. сформовано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017, згідно заяви від 30 жовтня 2017 року ЗВ-2017 гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:013:0172, 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробник проекту ПП «Айлант», проект відведення розроблявся на підставі Новоолександрівської сільської ради, що підтверджується відповіддю Відділу у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №29-4-0.21-1230/104-17 від 15 листопада 2017 року (том 1 а.с.54).

Рішенням 7-го скликання 23-ї сесії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області «Про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 » від 14 вересня 2017 року №2186-23/VII (том 1 а.с.91), затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розроблений ПП «Айлант» загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:013:0172, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; передано у приватну власність ОСОБА_2 вищевказану земельну ділянку та зобов`язано використовувати земельну ділянку виключно за цільовим призначенням відповідно до чинного законодавства.

В своєму позові позивач зазначає, що з вересня 2016 року він неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з письмовим клопотанням щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дніпровського району Дніпропетровської області. Так, ОСОБА_1 планував до відведення у власність земельну ділянку, яка свого часу належала на праві постійного користування КЗ м. Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Право постійного користування лікарні було скасовано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року (цивільна справа №175/312/17-ц), яким зокрема було визнано незаконним та скасовано державний акт Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473; скасовано реєстрацію від 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за №473 державного акту Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова; зобов`язано Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області внести зміни до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, щодо припинення постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га Комунальним закладом «Обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова». Саме на підставі вищевказаного рішення, яке набуло законної сили, було внесено зміни до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, щодо припинення постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га Комунальним закладом «Обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» (том 1 а.с.9-12).

На підставі вищевказаного рішення суду, ОСОБА_1 отримав Довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх власниками земель, землекористувачами, угіддями згідно з обліковими даними державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель землекористувачами, угіддями земельна ділянка №31-403-99.4-2621/2-17 від 11 травня 2017 року (том 1 а.с.15).

Не погодившись з вищевказаним рішенням, Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області оскаржила його в апеляційному порядку. Так, постановою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дніпровської районної ради, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа Комунальний заклад м. Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування державного акту, скасування реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, зобов`язання вчинити певні дії скасовано; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено (том 2 а.с.45-52). Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Скиби Віталія Володимировича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду апеляційним судом, справи за позовом ОСОБА_4 , було встановлено, що в період часу з 1992 року по 2001 рік Новоолександрівська сільська рада народних депутатів прийняла рішення про виділення 24 земельних ділянок, співробітникам обласної клінічної лікарні під індивідуальну забудову площею по 0,10 га (загальною площею 2,4 га). На підставі рішення 27 сесії Новоолександрівської сільської ради 5 скликання від 16 жовтня 2009 року громадянам були видані державні акти на право власності на земельні ділянки у с. Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області площами 0,1 га кожна. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15 квітня 2019 року за громадянами та іншими, зареєстровані житлові будинки на земельних ділянках з відповідними кадастровими номерами у с. Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області площами 0,1- 0,2 га.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для звернення до суду з даним позовом, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень чи реальної небезпеки порушень з боку відповідачів, прав позивача, створюють для позивача перешкоди у здійсненні ним реалізації права на отримання земельної ділянки та підлягають відновленню в порядку встановленому законом, а також позивачем не надано доказів того, в чому полягає порушення його прав та інтересів саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при укладені оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки, а тому в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі з підстав обрання позивачем не належного способу захисту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80, ч. 6 ст. 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17 зазначено, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Тлумачення ст. 15, 16 ЦК України свідчить, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Такий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №638/2304/17.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач ОСОБА_1 не довів тієї обставини, що неправомірними діями та рішеннями відповідачів вчинено перешкоди щодо отримання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 , окрім цього позивачем не доведено, що у нього взагалі виникло право на відведення у власність земельної ділянки.

Тому у суду відсутні підстави стверджувати, що навіть у разі визнання незаконними та скасувати рішень індивідуальної дії відповідачів щодо спірної земельної ділянки, позивач зможе реалізувати своє право на отримання саме земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині дослідження доказів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки докази на які посилається позивач в апеляційній скарзі досліджувалися як судом першої інстанції, так і апеляційної інстанції, їм надана належна оцінка та правове обґрунтування, проте зазначені докази не впливають на рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального права колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки апелянт тлумачить норми чинного законодавства на власний розсуд, що є зручним для нього.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не розглянув інші позовні вимоги, колегія суддів відхиляє, оскільки такі вимоги є похідними від первісних, в задоволені яких судом першої інстанції було законно відмовлено.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, а відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

При вирішенні справи, суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: