ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1395/21 Справа № 256/9829/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року

по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 23 квітня 2014 року Калінінським районним судом м. Донецька ухвалено заочне рішення по справі № 256/9829/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № Д243/АА-006.08.2 від 13 червня 2008 року.

22 травня 2019 року між заявником та ПАТ «Родовід Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № Д243/АА-006.08.2 від 13 червня 2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Родовід Банк».

Просив замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 256/9829/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № Д243/АА-006.08.2 від 13 червня 2008 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження .

Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 256/9829/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № Д243/АА-006.08.2 від 13 червня 2008 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

У відзиві ТОВ «Вердикт Капітал» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що заочним рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № Д243/АА-006.08.2 від 13 червня 2008 року в сумі 33521,23 дол. США (а.с.26).

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №14 від 22 травня 2019 року та додатку № 1, ПАТ «Родовід Банк» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло права вимоги за грошовими зобов`язаннями, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № Д243/АА-006.08.2 від 13 червня 2008 року (а.с.10-12,13-15).

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли всі права та обов`язки кредитора за зобов`язанням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником (ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що заявником не надано доказів наявності виконавчого провадження, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Проте, норма ч.1 ст.442 ЦПК України має імперативний характер, у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31.10.2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15.08.2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 19.02.2020 року у справі № 2-3897/10 (провадження № 61-45900св18).

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як передбачено ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 21 березня 2018 року у справі №6-12076св18 Верховний Суд, а в постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловився щодо застосування процесуальної норми про заміну сторони виконавчого провадження і суд апеляційної інстанції враховує ці висновки.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення сторін, оскільки згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При вирішенні даної справи правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко