Справа № 638/4937/21
Провадження № 2/638/3750/21
16.12.2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого Аркатової К.В.,
секретаря Рижикової В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.03.2018 року надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі еквівалентній 2000 доларів США терміном до 11.09.2018 року, що підтверджується розпискою. Грошові кошти передані ним та одержані відповідачем під час підписання договору готівкою. Відповідач 07.12.2018 року на виконання грошових зобов`язань повернув йому 200 доларів США про що міститься запис на зворотному боці розписки, в іншій частині відповідач умови договору не виконав, грошові кошти не повернув до цього часу. На вимоги позивача повернути борг відповідач не реагує, ухиляється від виконання умов договору. Виходячи з цього, просить задовольнити позов та стягнути з відповідача заборговану ним суму. Крім того, просить також стягнути з відповідача 3 % проценти, що складає 3892,90 грн.
Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника в якій останній підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач судове засідання повторно не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив.
Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
Відповідно до ч.ч. 1,3,9 ст.130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.
У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, відсутність іншої відомої адреси відповідача у матеріалах справи, суд вважає такі дії відповідача, направлені на неотримання судових повісток відмовою від їх отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи є належним.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, висновок суду про належне повідомлення відповідача про час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За правилами статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що 12.03.2018 року між позивачем та відповідачем укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав у борг від позивача суму еквіваленту 2000 доларів США, та зобов`язався повернути позику у визначений договором строк до 11.09.2018 року.
07.12.2018 року відповідачем повернуто 200 доларів США позивачу у справі.
З метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
На підтвердження укладеного з відповідачем договору позики та передачу йому грошових коштів представник позивача передав суду оригінал розписки про отримання грошових коштів, наявність якої є свідченням невиконання відповідачем умов договору позики.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виходячи з того, що ОСОБА_2 борг у строки, встановлені договором позики, не повернуто, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.
З розрахунку позивача, перевіреного судом, вбачається, що сума 3% річних становить 3892,90 грн.
Відповідач, як позичальник, не з`явившись до суду, не подавши відзиву на позов, наданого позивачем розрахунку 3 % річних не спростовував і заперечень щодо вимог позивача в цій частині не висловлював.
Враховуючи викладене вище, невиконання відповідачем умов укладеного з позивачем договору позики, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і в цій частині.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, а також розмір задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1135 грн.
Керуючись ст.ст. 15,16,20,525, 546, 553-554, 611, 625-629,1046, 1047, 1048, 1051 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 -284 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.