465/6609/19
2-п/465/21/21
У Х В А Л А

судового засідання

15.03.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Кремси Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року у справі №465/6609/19,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення від 23 листопада 2020 року у справі №465/6609/19, ухваленого у справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Заяву мотивує тим, що причиною відсутності ОСОБА_1 на засіданні 23.11.2020 року було те, що він мав підозру на COVID-19. Крім того, ОСОБА_1 вважає що присуджений судом розмір аліментів не є співрозмірним із його фінансовими можливостями.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник заяву підтримали та просили таку задоволити. Щодо неподання відзиву на позовну заяву представник відповідачва вказав на той факт, що він мав намір це зробити під час судового засідання.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник просили відмовити в задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволити частково.

Визначено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в треврдій грошовій сумі у розмірі 3000, 00 (три тисячі) грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення ним повноліття.

В решті частині позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За вимогами статтей 12,80,81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 та його представника щодо поважності причин неявки в судове засідання 23.11.2020 року, так як до суду не надходило інформації про від останніх про можливість захворювання ОСОБА_4 на COVID-19. Більше того, клопотань про відкладення розгляду справи подано не було.

Щодо твердження представника відповідача про неподання відзиву у зв`язку із бажанням реалізувати дане право в судовому засіданні, то суд вказує на той факт, що в 191 ЦПК України, з урахуванням ували про відкриття провадження, визначено порядок подання відзиву.

Так, в ухвалі про відкриття провадження від 16.02.2020 року відповідачу встановлювався строк на подання відзиву. Крім того, у ст. 191 ЦПК України, визначено, що відповідач направляє копію відзиву та додані до нього документи позивачу, іншим відповідача та третім особам. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, відповідач, не реалізував своє право на подачу відзиву у встановлений законом порядку.

Високий Суд вказав, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року у справі №465/6609/19.

Керуючись ст. ст. 258,259,284-289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року у справі №465/6609/19,- відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня постановлення даної ухвали через суд першої інстанції.

Повний текст ухвали складений 16 березня 2021 року.

Суддя Ванівський Ю.М.