Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/2062/15-ц
Провадження № 6/433/56/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року смт. Троїцьке

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в :

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій просив суд визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №433/2062/15-ц поважними та поновити пропущений строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 07 березня 2016 року у справі №433/2062/15-ц задоволено позов АТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 28 січня 2021 року Троїцьким районним судом Луганської області видано виконавчий лист по справі. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 26.08.2020 було замінено первісного стягувача АТ «ДЕЛЬТА БАНК» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у цивільній справі №433/2062/15-ц.

Зазначає, що АТ «Дельта Банк», відносно якого з 2015 року розпочато процедуру ліквідації, як первісний стягувач, виконавчий документ не отримував та не передавав до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» для звернення його для виконання, що позбавляло стягувача права на звернення судового рішення до виконання. Виконавчий лист отримано 28.01.2021, а отже, згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в листі від 25.09.2015 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», отримання виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити заявлені вимоги.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Заявник в поданій заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника товариства.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи та заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, розглянувши заяву, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 28 грудня 2015 року, яке було ухвалено в цивільній справі № 433/2062/15-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 26 серпня 2020 року було замінено первісного стягувача АТ «ДЕЛЬТА БАНК» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у цивільній справі №433/2062/15-ц.

28 січня 2021 року за клопотанням представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у справі було видано виконавчий лист по справі № 433/2062/15-ц.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах «Єлоєв проти України», «Новік проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип правової визначеності. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник, як на поважні причини, посилається на початок процедури ліквідації первісного стягувача АТ «Дельта банк», запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», у зв`язку з чим, первісний стягувач не отримував виконавчий документ та не передавав то ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Даючи оцінку вказаним доводам заявника, суд виходить з наступного.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2019 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію, з урахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 № 71 строком на 6 місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 № 147 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 року № 619 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» по 04.10.2019 включно.

Так, згідно ст. 36 Закону України від 23.02.2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наслідком запровадження тимчасової адміністрації є припинення всіх повноважень органів управління банку та органів контролю і набуття їх повноважень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду.

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку (п.1ч. 2 ст. 37 Закону).

Крім цього, Фонд зобов`язаний в силу закону вживати заходи щодо забезпечення збереження активів банку, та з метою запобігання втрати майна та збитків банку, в тому числі вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку (ст. 38 Закону).

Більш того, відповідно до норм зазначеного Закону та правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 у справі № 3- 399гс16, уповноважена особа Фонду з дня початку процедури введення тимчасової адміністрації/ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто, крім повноважень, визначених законом, уповноважена особа фонду здійснює повноваження керівництва банку, а тому наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів.

З урахуванням зазначеного, віднесення кредиторів до категорії неплатоспроможних, введення в них тимчасової адміністрації та початок процедури ліквідації, звільнення співробітників банку не можуть бути підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи №433/2062/15-ц, які були досліджені в судовому засіданні, первісного стягувача було замінено 26 серпня 2020 року, відповідна ухвала була направлена на адресу правонаступника 28 серпня 2020 року та отримана 07 вересня 2020 року. З заявою про видачу виконавчого листа ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось лише у січні 2021 року. Виконавчий лист по справі №433/2062/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором було видано 28 січня 2021 року, а строк пред`явлення до виконання визначено 06 лютого 2021 року. Вказаний виконавчий лист було направлено на юридичну адресу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та отримано 05 лютого 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, заявник мав можливість за період з вересня 2020 року до січня 2021 року звернутися з заявою про видачу виконавчого листа, але з невідомих причин, заявник, як правонаступник АТ «Дельта Банк» до суду не звертався.

Посилання заявника на те, що первісний стягувач не отримував та не передавав виконавчий документ ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» для звернення його для виконання, не є поважною причиною в розумінні закону, так як ця обставина свідчить про недоліки у внутрішній організації роботи банку, а не про об`єктивні, незалежні від сторони обставини, які перешкоджали своєчасному пред`явленню виконавчого документа до виконання і могли б бути підставою для поновлення строку.

Зазначені заявником причини суд вважає суб`єктивними та такими, що обумовлені відсутністю належної організації діяльності юридичної особи.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що заявником не доведено належними та допустимими доказами відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання було пропущено з поважних причин.

Пасивна позиція банку (первісного стягувача) протягом більш ніж трьох років, а саме не вжиття жодних заходів щодо виконання рішення суду, вказують на те, що останній безпідставно відмовився від реалізації своїх прав.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.1, 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 433 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Луганського апеляційного суду, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя О.І. Суський